Справа № 214/2017/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000004 від 02.01.2026 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на 2 (два) місяці.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив наступне.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Відповідно до порядку поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами встановлено нормативно-правовими актами, а саме Постановою ВРУ «Про право власності на окремі види майна» і Додатку №2 до цієї Постанови від 17.06.1992, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них».

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» при вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися нормативно-правовими актами, які зазначені вище.

Відповідно до п.1 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до п.2 Положення про дозвільну систему, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак не пізніше 29.01.2026 об 13 год. 00 хв. та у невстановленому місті і невстановлений спосіб, незаконно придбав без передбаченого законом дозволу, автомат системи Калашникова АК-74, підривачі типу УДЗ в загальній кількості 4 штуки, корпуси гранат типу РГО в загальній кількості 4 штуки, одну міну типу ОЗМ-72, та металевий цинк з 700 одиницями патронів калібру 7,62 мм, які визначив для себе, як вогнепальна зброя, бойові припаси, вибухові речовини, вибухові пристрої. Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, вирішив залишити їх собі та переніс їх до адреси свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , тобто тим самим почав незаконно їх зберігати з метою подальшого їх збуту.

29.01.2025 близько об 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого фактичного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв із корисливих мотивів, діючи умисно, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ від 12.10.1992 №576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 №622, під час проведення негласних (слідчих) розшукових дії аудіо-відео контроль особи та контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, яку здійснював у якості «покупця» - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно збув останньому: автомат системи Калашникова АК-74 підривачі типу УДЗ в загальній кількості 4 штуки, корпуси гранат типу РГО в загальній кількості 4 штуки, одну міну типу ОЗМ-72, та металевий цинк з 700 одиницями патронів калібру 7,62 мм, отримавши в якості оплати, за збут бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 доларів США: 30 купюр номіналом по 100 доларів США (КВ86817228І) з написом на кожній «імітаційний засіб», які були заздалегідь оглянуті, занесені до протоколу огляду та помітки грошей, та передані співробітниками УСБУ ОСОБА_6 для проведення оперативної закупки.

29.01.2026 в період часу з 13 год. 12 хв. по 13 год. 49 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено поліетиленовий файл із вмістом грошових коштів в сумі 3000 доларів США: 30 купюр номіналом по 100 доларів США (КВ86817228І) з написом на кожній «імітаційний засіб», після чого ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

29.01.2026 у період часу з 14 год. 10 хв. по 14 год. 32 хв. під час складання протоколу огляду місця події за участю ОСОБА_6 , котрий приймав участь під час проведення негласних (слідчих) розшукових дії аудіо-відео контроль особи та контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у якості «покупця», було виявлено полімерну сумку та простирадло в яких знаходились, автомат системи Калашникова АК-74, підривачі типу УДЗ в загальній кількості 4 штуки, корпуси гранат типу РГО в загальній кількості 4 штуки, одна міна типу ОЗМ-72, та металевий цинк з 700 одиницями патронів калібру 7,62 мм, котрі останній добровільно передав співробітникам поліції, зазначивши, що вони були придбані в ході оперативної закупки у ОСОБА_5 .

Відповідно до висновка експерта від 30.01.2026 №СЕ-19/104-26/3471-БЛ - надані на дослідження об`єкти, а саме металевий цинк в якому знаходились 700 (сімсот) патронів, які добровільно надав для огляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є боєприпасами 7,62-мм проміжними патронами центрального бою до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм карабінів СКС, автоматів і кулеметів системи Калашникова та їх модифікацій калібру 7,62 мм). Надані патрони до стрільби придатні.

Відповідно до висновку експерта від 10.02.2026 №СЕ-19/104-26/4169-БЛ, автомат вилучений 29.01.2026 в ході огляду місця події за участі закупника ОСОБА_6 , біля буд № 6 по м-ну Гірницький в м. Кривий Ріг є бойовою нарізною вогнепальною зброєю автоматом Калашникова «АК-74» зразка 1974 року 5,45 мм, промислового виготовлення (1982 рік, Іжевський машинобудівельний завод, м. Іжевськ, СРСР) заводський номер «1766245», та придатний до стрільби.

Відповідно до висновку експерта від 17.02.2026 №СЕ-19/104-26/4074-ВТХ, предмет вилучений 29.01.2026 в ході огляду місця події за участі закупника ОСОБА_6 , біля буд № 6 по м-ну Гірницький в м. Кривий Ріг є не кінцево спорядженою протипіхотною міною ОЗМ-72, промислового виготовлення, яка належить до категорії вибухових речовин, та придатна для здійснення вибуху при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху).

Відповідно до висновку експерта від 13.02.2026 №СЕ-19/104-26/4076-ВТХ, предмети вилучені 29.01.2026 в ході огляду місця події за участі закупника ОСОБА_6 , біля буд № 6 по м-ну Гірницький в м. Кривий Ріг є: чотирма конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, а саме спорядженими корпусами ручних, осколкових, оборонних гранат РГО, промислового виготовлення, які належить до категорії вибухових речовин; чотирма запалами типу УДЗ, промислового виготовлення, які належить до категорії вибухових пристроїв.

Надані на дослідження споряджені корпуси ручних, осколкових, гранат РГО і запали УДЗ конструктивно утворюють гранати РГО, які відносяться до категорії бойових припасів та придатні для здійснення вибуху, які ОСОБА_5 придбав та зберігав за місцем свого фактичного мешкання після чого збув закупнику ОСОБА_6 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України за ознаками: носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

29.01.2026 ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

30.01.2026 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

01.02.2026 відносно ОСОБА_5 слідчим суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 березня 2026 року з можливістю внесення застави.

27.02.2026 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

На думку сторони обвинувачення, ризики, встановлені під час досудового слідства, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_5 не зменшились, продовжують існувати та перебуваючи на волі, останній може:

переховуватися від суду: даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину в сфері незаконного обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин, і в разі доведення вини останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення, йому загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, і тому, побоюючись покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності. Крім того ОСОБА_5 не працевлаштований, не має нерухомості у власності в м. Кривий Ріг, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків які б могли стримати його не покидати межі м. Кривого Рогу.

незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні: даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в сфері незаконного обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин та з метою уникнення відповідальності останній перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків події у цьому кримінальному провадженні.

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити зайняття ним злочинною діяльністю: зазначений ризик підтверджується тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у скоєнні умисного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, раніше неодноразово судимий, відбував реально покарання, що свідчить про продовження існування тих же обставин, які спонукали обвинуваченого до скоєння кримінальних правопорушень, а саме: ОСОБА_5 не працевлаштований та вчинення вказаного корисливого злочину є його джерелом одержання прибутку.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим (а це покарання у вигляді позбавленням волі у строком від 3 до 7 років); міцність соціальних зв`язків обвинувачено в місці його постійного проживання (неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має); репутація обвинуваченого.

Зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому запобіжній захід тримання під вартою, не може бути замінено на більш м`який.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. Зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання в повному обсязі, посилаючись на письмові пояснення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечував. При цьому, захисник просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 2 (два) місяці, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти громадської безпеки, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені п.п.1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби ОСОБА_5 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити зайняття ним злочинною діяльністю.

На думку суду, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину в сфері незаконного обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин, і в разі доведення вини ОСОБА_5 у скоєнні даного кримінального правопорушення, загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Офіційно ніде не працевлаштований, в шлюбі не перебуває, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про те що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати межі м. Кривого Рогу та території Україна.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину в сфері незаконного обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин та з метою уникнення відповідальності останній, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків події у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані в суді.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити зайняття ним злочинною діяльністю підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні умисного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, раніше неодноразово судимий, відбував реально покарання, що свідчить про продовження існування тих же обставин, які спонукали обвинуваченого до скоєння кримінальних правопорушень.

Вказані вище обставини, на думку суду, в сукупності, беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та продовжувати вчиняти інші злочини, що вказує на необхідність продовження обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Також, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Як слідує з положень ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням вимог вказаних вище кримінальних процесуальних норм, визначаючи розмір застави, суд бере до уваги обставини, встановлені ст.ст.177, 178, 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб «відбити» у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які належить врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу обвинуваченого; встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України; «професійне середовище» обвинуваченого; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин й шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Отже, при визначенні обвинуваченому розміру застави суд визнає виключними обставинами обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, його характер, пов`язаний з носінням, зберіганням, придбанням та збутом вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, підвищену суспільну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що свідчить про те, що розмір застави у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та досягнення мети застосування запобіжного заходу, а тому у відповідності ч.5 ст.182 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність визначення обвинуваченому розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави на нього будуть покладені такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до прокурора або суду за першим викликом на визначений час;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або реєстрації.

- не відлучатись без дозволу прокурора та суду з м. Кривого Рогу;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 місяці, тобто до 15 травня 2026 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок ) грн. 00 коп.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом на визначений час;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або реєстрації.

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду з м. Кривого Рогу;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 18 березня 2026 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1