Справа № 308/605/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, розлученої, інваліда ІІ групи, працюючої на посаді завідувача амбулаторії №1 м. Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги», голови ЛКК, лікаря-терапевта відділення фізичної та реабілітаційної медицини на 30 ліжок Державної установи «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області», ФОП сімейного лікаря, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні №0000213, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2025,-,

в с т а н о в и в :

Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000213, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332, ч.1 ст. 366 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що згідно наказу директора КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» №12-о від 17.11.2018 ОСОБА_4 , лікаря загальної практики - сімейного лікаря призначено на посаду завідувача амбулаторії м. Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги».

Так, ОСОБА_4 , відповідно до наказу КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради №26-о від 24.03.2025, є головою лікарсько-консультативної комісії КНП Хустський центр ПМСД.

Загальними положенням посадової інструкції завідувача амбулаторії м. Хуст КНП «ХЦПМСД», затвердженою директором КНП «Хустський ЦПМСД» від 02.01.2025 визначено, що завідувач амбулаторією ЦПМСД належить до категорії «Керівники». У своїй роботі керується чинним законодавством України про охорону здоров?я та іншими нормативно-правовими актами, що визначають діяльність закладів охорони здоров?я та органів управління у сфері охорони здоров?я, медичними стандартами, інструкціями з охорони праці, загально-людськими моральними цінностями, принципами, нормами професійної етики, Статутом ЦПМСД , Положенням про ЦПМСД , наказами і розпорядженнями керівництва закладу, цією посадовою інструкцією. Метою діяльності на посаді (головною функцією) завідувача амбулаторією є організація роботи підрозділу та керівництво її працівниками для надання якісної медичної допомоги населенню у районі обслуговування відповідно до чинних стандартів за профілем діяльності центру ПМСД.

Крім того наказом міністерства охорони здоров`я України № 407 від 09 березня 2021 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» затверджено форму первинної облікової документації № 080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду» та інструкцію щодо її заповнення.

Відповідно до інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду»:

Пункт 2 Висновок призначений для реєстрації порушень функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду, в тому числі для реєстрації когнітивних порушень, які виникають при захворюваннях (органічні психічні розлади (F00F09), розумова відсталість (F70F79), порушення рухової активності (паралічі), соціальна дезадаптація тощо). Когнітивні порушення можуть спостерігатися у симптокомлексі розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин (F10F19), шизофренії (F20), первазивних розладів психологічного розвитку (F84), нейродегенеративних захворювань (хвороба Альцгеймера, Паркінсона тощо), судинних захворювань головного мозку (інсульти, інфаркти мозку, церебральний атеросклероз), нейроінфекції, наслідків черепно-мозкової травми, новоутворень, метаболічних порушень та інтоксикацій, аутоімунних захворювань, генетичних захворювань тощо.

Пункт 3 Висновок надається закладами охорони здоров`я усіх рівнів надання медичної допомоги.

Пункт 4 Висновок заповнюється членами лікарсько-консультативної комісії (далі ЛКК) на підставі форми первинної облікової документації № 025/о «Медична карта амбулаторного хворого № _____», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974, або форми первинної облікової документації № 027/о «Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974.

Пункт 5 Висновок надається особі, яка потребує постійного стороннього догляду, або її законному представнику.

Посилаючись на викладене вище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ОСОБА_4 ), перебуваюча на посаді завідувача амбулаторії № 1 міста Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради лікаря загальної практики сімейної медицини та голови ЛКК, є службовою особою.

Поряд з тим, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ОСОБА_8 ), діючи з метою досягнення свого єдиного злочинного умислу, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи знайомим з завідувачем амбулаторії №1 міста Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради, лікарем загальної практики-сімейної медицини, головою ЛКК ОСОБА_4 , запропонував останній виготовляти фіктивну медичну документацію виписки з протоколів засідання лікарської консультаційної комісії та висновки про наявність порушень функцій організму, на що остання надала свою згоду. Отримавши згоду від ОСОБА_4 , ОСОБА_8 надав останній поради та вказівки до виготовлення вказаної вище медичної документації.

У подальшому 21.05.2025, після прийому ОСОБА_9 , в приміщенні службового кабінету № 18 адмінбудівлі амбулаторії № 1 міста Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Хуст, вулиця Томаша Масарика, 13, ОСОБА_4 , діючи за порадами та вказівками ОСОБА_8 , без будь-якого медичного огляду та консультативних заключень вузьких (медичних) спеціалістів ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ОСОБА_9 ), діючи з порушенням норм передбачених наказом міністерства охорони здоров`я України № 407 від 09 березня 2021 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я», а також пунктів 2-5 інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду», зазначила у заздалегідь заготовлених бланках висновку 28/10 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 21.05.2025 та виписки з протоколу засідання лікарської консультаційної комісії № 28/10 від 21.05.2025 неправдиві відомості, щодо діагнозів ОСОБА_9 .

Надалі 22.05.2025 ОСОБА_4 діючи за порадами та вказівками ОСОБА_8 , видала сину ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі ОСОБА_10 ) вказані вище заповнені бланки висновку 28/10 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 21.05.2025 та виписки з протоколу засідання лікарської консультаційної комісії № 28/10 від 21.05.2025.

Разом з цим, під час вищезазначеної зустрічі, ОСОБА_10 отримав фіктивні медичні документи документи на його матір ОСОБА_9 , на підставі яких ОСОБА_10 , як особа яка супроводжує свою матір, яка нібито потребує постійного стороннього догляду, матиме можливість для протиправного перетину державного кордону України, всупереч введеному на території України воєнному стані та обмеженню виїзду за межі території України, осіб призовного віку від 24 до 60 років, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

26.01.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами допитів свідків, рапортами, протоколами про результати проведення візуального спостереження за особою, протоколами за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контролю.

Слідчий вказує, що враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, вчиненого умисно, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вона може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно неї покарання у вигляді обмеження волі ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як вчинила протиправне діяння та може покинути територію Закарпатської області та України.

Знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_4 зможе знищити або спотворити вказані документи і орган досудового розслідування не зможе об`єктивно оцінити відомості зазначені у них, остання буде обізнана у зборі цих доказів, оскільки вхідна документація надається їй для виконання, нею будуть готуватися та надаватись відповіді на запити органу досудового розслідування. Окрім цього, ОСОБА_4 має можливість викривити чи надати неповну інформацію, виготовити неправдиві, фіктивні документи для легалізації свої незаконних дій та викривлення обставин кримінального правопорушення на свою користь, що створює високий рівень ризику неотримання слідством необхідних для об`єктивного досудового розслідування інформації та документів.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які на даний час не встановлені, однак здійснюються всі необхідні заходи з метою їх встановлення, здійснити підкуп чи застосувати насильство до них, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий наголошує, що неможливість застосування запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання та особистої поруки відносно підозрюваної.

На підставі наведеного, слідчий вважає, що необхідно визначити для підозрюваної ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; не залишати цілодобово місце проживання: АДРЕСА_2 ; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави підтримав та просив задовольнити.

Підозрювана у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави. Зазначила, що проходить дороговартісне лікування, залежна від лікарів, від слідства та суду не приховується.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави. Зазначає, що у її підзахисної жодних документів не знайдено. Підощра є необґрунтованою. Жодних ризиків не існує. Просила врахувати, що ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи, раніше до відповідальності не притягалася, має постійне місце проживання та роботи, завжди з`являлася на виклики, підозра вручена ще 26.01.2026, тому ризики відсутні.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000213, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч.1 ст. 366 КК України.

26.01.2026 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: складення, видача службовою особою завідомо неправдивих документів.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінальному правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколами допитів свідків, медичною документацією, протоколами про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контролю.

Беручи до уваги вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04), рішення від 21 квітня 2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 1ст. 366 КК України, що загрожує їй в разі визнання її винуватою у вказаному кримінальному правопорушенні; вік підозрюваної, стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваної постійного місця проживання та роботи; віку; позитивної характеристики з місця роботи; майновий стан підозрюваної; відсутність у підозрюваної судимостей.

Беручи до уваги вищенаведене та вивчені матеріали внесеного клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує їй в разі визнання її винуватою, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваної. Ця обставина сама по собі вже може бути причиною для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним. Можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення, виходячи з того, що докази у повному обсязі не зібрано, правопорушення, яке інкримінується вчинене у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а свідки під тиском підозрюваної можуть змінити показання. При встановленні наявності вказаного ризику слід враховувати передбачену ст. 23, 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження до моменту їх допиту, а й продовжує існувати на подальших стадіях, в тому числі до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків.

Отже, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Виходячи з вимог ст. 177, 178, 182 КПК України та враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, мотив та спосіб його вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, оцінені в сукупності із даними про особу підозрюваної, слідчий суддя приходить до переконання, що належний контроль за поведінкою підозрюваною та дієве запобігання встановленим у провадженні ризикам можливе шляхом застосування запобіжного заходу у виді застави, а відтак, клопотання сторони обвинувачення є підставним та підлягає до задоволення в частині обрання запобіжного заходу у виді застави.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, не зможуть запобігти визначеним ризикам. Адже, у випадку їх застосування, з огляду на встановлені слідчим суддею ризики, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а так само відсутній належний контроль за дотриманням відповідних процесуальних обов`язків.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_4 не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують доводи сторони обвинувачення про те, що підозрювана може вчинити зазначені дії, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього..

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом приписів ч. 4 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави слідчий суддя зобов`язаний врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу; встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України; можливість достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; те, що такий розмір не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.

Виходячи із встановлених під час розгляду цього клопотання обставин, слідчий суддя переконаний, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки. З іншого боку, розмір застави не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов застави, це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке перетворилося б на безальтернативне.

Застава застосовується задля належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину.

При визначенні розміру застави слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені ризики, в сукупності з майновим станом підозрюваної, особистими даними, зокрема, її вік, стан здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків та відсутність судимостей.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що розмір застави слід визначити у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ч. 5 ст. 182 КПК України.

Оскільки встановлено існування відповідних ризиків і слідчим суддею вирішено застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді застави, то згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за їх першою вимогою; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до органу Державної миграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Разом з тим, зазначений слідчим такий обов`язок, як не залишати цілодобово місце проживання: АДРЕСА_2 не передбачений ч.5 ст. 194 КПК України та за своєю суттю є цілодобовим домашнім арештом. Крім того, слідчий суддя вважає, що достатнім для виконання підозрюваною процесуальних обов`язків буде вище покладених обов`язків, а відтак в цій частині клопотання не підлягає до задоволення.

З огляду на встановлені у даному кримінальному провадженні обставини, а також обставини повідомленої підозри, зазначені обов`язки відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України покладаються на підозрювану на строк не більше двох місяців, тобто до 03.04.2026, включно, у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Покласти на ОСОБА_4 у відповідності до частини п`ятої статті 194 КПК України наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за їх першою вимогою;

утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до органу Державної миграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрювану, визначити до 25 березня 2026 року, включно, у межах строку досудового розслідування.

Застава може бути внесена підозрюваною, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити підозрюваній, що вона не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрювана, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній та попередити заставодавця, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали, в частині виконання покладених на підозрювану обов`язків, покласти на прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000213.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оголошення повного тексту ухвали 16.02.2026 об 08-45 год.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1