Номер провадження: 11-п/813/55/26
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання судді Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 про направлення клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0001315 від 02.08.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України, до іншого суду,

встановив:

До Одеського апеляційного суду звернувся суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 з поданням про направлення клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0001315 від 02.08.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України, до іншого суду.

Подання обґрунтовує тим, що місцем закінчення вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України є відділ ВСП, розташований в Приморському районі м. Одеси.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 КПК України про час та місце розгляду подання чи клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого повідомляються учасники судового провадження, проте їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання.

Учасники кримінального провадження були належним чином повідомлені про дату та час розгляду подання, в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим колегія суддів вважає можливим розглянути подання за відсутності учасників апеляційного провадження та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового розгляду.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи подання, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Водночас ч. 2 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Отже встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Частиною 9 ст. 615 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Як неодноразово вказував Верховний Суд, положення норм КПК, якими врегульовано правила визначення територіальної підсудності кримінального провадження, застосовуються у взаємозв`язку з приписами ст. 6 КК України, за якими кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України.

Отже, місцем вчинення кримінального правопорушення є місце, де воно було почато, продовжено, закінчено або припинено.

Як вбачається із клопотання прокурора, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 18.06.2024 о 16:15 годині самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , та ухилився від її проходження, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби, до часу його звернення до слідчого ДБР 12.11.2025.

Разом з тим, з наданих в суді і не спростованих прокурором пояснень ОСОБА_7 слідує, що дійсно за викладеними у клопотанні обставинами він самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , проте до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, він жодного разу не з`являвся і в цьому підрозділі ДБР ніколи не перебував, його місцезнаходження в м. Одесі йому не відомо, а прибув до відділу ВСП, розташованого в Приморському районі м. Одеси, звідки вибув до військової частини НОМЕР_2 .

Прокурор ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні, після надання ОСОБА_7 пояснень, просила подане прокурором ОСОБА_6 клопотання направити до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності.

Згідно ст. 19 Конституції України суд діє виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Отже, у розумінні закону суд вирішує питання про направлення справи з одного суду до іншого конкретного суду в межах подання чи клопотання сторін або ж потерпілого.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, яке інкримінується ОСОБА_7 є триваючим, і було закінчено в момент прибуття підозрюваного до відділу ВСП, який розташований в Приморському районі м. Одеси, що належить до територіальної юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що подання судді підлягає задоволенню, а клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України необхідно направити для подальшого розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 370, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Подання судді Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 - задовольнити.

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0001315 від 02.08.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України - направити до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3