Справа № 161/5928/26 Провадження №11-сс/802/138/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання- ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 (ЄРДР за № 0000117 від 25.09.2025),

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_11 , звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, в рамках кримінального провадження № 0000117 від 25.09.2025.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2026 року клопотання слідчого задоволено та стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.05.2026 включно.

Строк тримання під вартою визначено обчислювати з 17.03.2026, тобто з моменту фактичного затримання підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначав ОСОБА_8 розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім як тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник, який діє в інтересах підозрюваного, просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 . Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки стороною обвинувачення не доведена реальна можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні провадження. Акцентує увагу на даних про особу підозрюваного, його міцних соціальних зв`язках.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; думку підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів слідчим суддею правильно встановлено і це відповідає матеріалам провадження, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000117 від 25.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 386, ч. 4 ст. 408, ч. 5 ст. 426 -1 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 16.02.2026 ОСОБА_8 у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 386, ч. 4 ст. 408, ч. 5 ст. 426 -1 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.

Отже, враховуючи обсяг відомостей кримінального провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_8 до вчинення певних протиправних дій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами сторони обвинувачення у клопотанні та висновком слідчого судді щодо того, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, з матеріалів провадження вбачається, що 23.02.2026 підозрюваного ОСОБА_8 було оголошено у розшук, так як він ухиляється від органів досудового розслідування та суду і його місцезнаходження невідоме. 17.03.2026 року ОСОБА_8 в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України було затримано.

Слідчий суддя належним чином обґрунтував своє рішення, що потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою мотивована наявністю вказаних вище ризиків, що під час розгляду клопотання було доведено.

Взято до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 386, ч. 4 ст. 408, ч. 5 ст. 426 -1 КК України, які згідно з ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, згадані злочини ймовірно вчинені військовослужбовцем, під час дії воєнного стану та проти встановленого порядку несення військової служби. Підозрюваний розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому може загрожувати у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому викладені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, не може бути застосований, в тому числі з огляду на положення ч. 8 ст. 176 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо особи підозрюваного фактично характеризують його в соціально-побутовому плані, проте не зменшують доведених ризиків у кримінальному провадженні, а тому не можуть бути визначальними при вирішенні питання про застосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, наведені захисником твердження про наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_8 , його молодий вік існували на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та не стали стримуючим фактором, а тому не доведено, що наявність таких обставин зможе сприяти дотриманню належної процесуальної поведінки підозрюваним під час досудового розслідування.

Отже, наведені обставини та характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , у своїй сукупності вказують на те, що більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти заявленим ризикам, які є реальними, і слідчий суддя правильно виснував це у своєму рішенні та обґрунтовано застосував стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Всі інші доводи апеляційної скарги були фактично досліджені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу і їм надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.

З огляду на викладене вище законних підстав для скасування ухвали слідчого судді з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2026 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді