Провадження №: 1-кс/752/3573/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.03.2026 за №0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в :

24.04.2026 до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти на речі які вилучені під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 від 02.07.2025 року на ТЗ «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску та на речі вилучені під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску, а саме:

-ключі від транспортного засобу «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 ;

-транспортний засіб «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску, який поміщено на зберігання до спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у м. Києві, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000039 від 16.03.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

До Голосіївської окружної прокуратури міста Києва надійшли матеріали Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України стосовно незаконного переправлення мешканцем міста Києва військовозобов`язаних осіб через державний кордон України до країн Європейського союзу.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується транспортним засобом «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску.

Під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 у останнього виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 від 02.07.2025 року на ТЗ «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску.

23.04.2026 року в ході проведення невідкладного обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску за адресою: м. Київ, просп. Бандери, 34-В виявлено та вилучено:

- ключі від транспортного засобу «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 ;

- автомобіль «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску.

Транспортний засіб «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску вилучено та поміщено на зберігання до спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у м. Києві, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б;

23.04.2026 року вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити вказане клопотання.

Представник власника майна заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вказував що автомобіль, ключі від нього та технічний паспорт не містять ознак речового доказу, оскільки не мають жодного відношення до кримінального провадження, яке розслідується, а також до пред`явленої ОСОБА_5 підозри.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000039 від 16.03.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

23.04.2026 під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 у останнього виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 від 02.07.2025 року на ТЗ «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску.

Крім того, 23.04.2026 року в ході проведення невідкладного обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску за адресою: м. Київ, просп. Бандери, 34-В виявлено та вилучено:

- ключі від транспортного засобу «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб«Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску.

Автомобіль «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску вилучено та поміщено на зберігання до спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у м. Києві, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б;

23.04.2026 року вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог частини другої вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Частиною 10 вказаної статті передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею в судовому засіданні було встановлено, що матеріали клопотання не містять доказів, які б свідчили, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має будь-яке відношення до кримінального провадження, що розслідується, та що воно є об`єктом злочинних посягань, предметом злочину, знаряддям вчинення злочину, здобуто злочинним шляхом, чи зберегло на собі сліди злочину.

Виходячи з цього, прокурором не доведено, що вилучені речі під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 від 02.07.2025 року, на ТЗ «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску та речі вилучені під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску, а саме: ключі від транспортного засобу «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Mercedes-Benz» ESQ 450+ д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , чорного кольору, 2022 року випуску, на які прокурор просить накласти арешт мають відношення до вищевказаного кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання прокурора про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то прокурор повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з цим, прокурором не доведено та слідчим суддею не встановлено підстав, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.

Посилання прокурора на те, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України є помилковим.

Іншої мети накладення арешту на майно прокурором не наведено та слідчим суддею не встановлено.

Клопотання прокурора не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.03.2026 за №0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України - відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошено 04.05.2026 о 16 год. 35 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1