Справа № 420/887/12
Провадження № 1-в/177/48/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суд Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали провадження за поданням державного виконавця Криворізького відділу ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області ОСОБА_2 про примусовий привід боржника,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 державний виконавець ОСОБА_2 звернулась до Криворізького районного суду Дніпропетровської області із поданням, в якому просила вирішити питання про привід боржника ОСОБА_3 до Криворізького відділу ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Свої вимоги обґрунтувала тим, що на виконанні у Криворізького відділу ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №76880611 з примусового виконання виконавчого листа Криворізького районного суду Дніпропетровської області № 420/887/12 від 26.06.2012 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 117048,43 грн.

Боржник ОСОБА_3 на виклики до державного виконавця не з`являється, тому для забезпечення повного та своєчасного виконання судового рішення державний виконавець просить застосувати до боржника ОСОБА_3 привід.

Представник заявника в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_3 надав до суду заяву в котрій повідомив, що йому відомо про наявність виконавчого провадження та він не ухиляється від явки до Криворізького ВДВС, проте його не повідомляли про необхідність явки, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні клопотання про примусовий привід та розглядати справу за його відсутності.

Проаналізувавши матеріали подання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Одночасно в матеріалах подання відсутні докази того, що державний виконавець вживав заходів для встановлення поважності причин неявки боржника.

Окрім того, у поданні державним виконавцем не зазначено дату та час, на які необхідно здійснити примусовий привід боржника, не вказано, для яких саме виконавчих дій чи інших заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», необхідна присутність боржника.

Привід за своєю природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи за для забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

Оцінивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що підстави для застосування до боржника примусового приводу відсутні, оскільки державним виконавцем не надано суду достатніх і достовірних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про наявність відкритого виконавчого провадження та виклик, однак свідомо, навмисно, без поважних причин не прибув до державного виконавця, що свідчило б про його пряме ухилення від явки до державного виконавця та навмисне невиконання судового рішення.

За таких підстав, суд вважає подання державного виконавця про примусовий привід боржника передчасним, а відтак необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відмова у задоволенні подання про примусовий привід боржника не перешкоджає повторному зверненню виконавця до суду з поданням у випадку доведення необхідності застосування судом до боржника примусового приводу, з зазначенням у поданні, серед іншого, дати та часу, на які необхідно виконати органами поліції примусовий привід

Керуючись ст.353,438 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Криворізького відділу ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області ОСОБА_2 про примусовий привід боржника ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1