1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3534/26 1-кс/335/1692/2026
12 травня 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.12.2025 року громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 оголошено вимогу передати йому неправомірну вигоду в сумі 14 тисяч доларів США, для оформлення ОСОБА_5 документів для отримання відстрочки від призову та подальшого виїзду за кордон.
22.12.2025 року ОСОБА_5 на вимогу ОСОБА_6 було передано неправомірну вигоду у розмірі 3 000,00 доларів, для початку процесу оформлення ОСОБА_6 документів для отримання відстрочки від призиву та подальшого виїзду за кордон, при цьому останній наголосив про необхідність, як можливо швидше, надати йому залишок суми неправомірної вигоди у розмірі 11 тисяч доларів США.
Разом з цим, під час зустрічі 26.12.2025 року, ОСОБА_6 ОСОБА_5 оголошено вимогу зробити комп`ютерну томографію шийного та поперекового відділів хребта у медичному закладі «Вітацентр» та передано направлення на проходження зазначеної КТ, підписане лікарем-терапевтом КНП «МЛ №4» ЗМР ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому ОСОБА_6 в цей же самий час, отримав від ОСОБА_5 ще одну частин неправомірної вигоди у розмірі 1 000,00 доларів США.
29.12.2025 року ОСОБА_5 , після проходження КТ, в медичному закладі «Вітацентр» отримано медичний висновок із фіктивними діагнозами, підписаний лікарем-рентгенологом «Вітацентру» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. В той же день, під час зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останній забрав у ОСОБА_5 зазначені медичні документи для їх передачі до ВЛК та повідомив, що діагнози, поставлені ОСОБА_5 є фіктивними. Крім того, ОСОБА_6 повідомив, що лікар, який поставив ОСОБА_5 зазначені діагнози отримав за це 2 500,00 доларів США.
06.01.2025 року в мобільному додатку Helsi, встановленому на мобільному телефоні ОСОБА_5 , останньому надійшло сповіщення про встановлення йому ряду діагнозів із неврологічними розладами. Разом з цим, у вказаному додатку зазначено, що ОСОБА_5 перебував на прийомах 23.12.25, 06.01.25 та стаціонарному лікуванні в КНП «МЛ №4» ЗМР у лікаря ОСОБА_7 . В той же час, ОСОБА_5 ніколи не відвідував зазначений медичний заклад.
06.01.2025 року під час телефонної розмови ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , останній повідомив, що всі документи ОСОБА_5 вже готові та оголосив вимогу сплатити йому решту грошових коштів, а саме, 10 000,00 доларів США та 5 000,00 гривень у строк не пізніше 15.01.2026 року, для подальшої передачі грошових коштів та документів членам ВЛК, які мають надати ОСОБА_5 відстрочку від призову.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , під час вчинення незаконних дій пов`язаних з отриманням неправомірної вигоди залучає до своїй злочинної діяльності свого рідного сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме ОСОБА_6 кожного разу по різному підписує номер мобільного телефону свого сина у власному мобільному телефоні та робить вигляд, що спілкується з посадовими особами, з метою уточнення вартості незаконної послуги щодо оформлення відстрочки від мобілізації.
06.05.2026 на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 04 травня 2026 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «realme ui», модель RMX 5303, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картою всередині, оператору «Київстар» НОМЕР_4 ; медичну карту амбулаторного хворого №2979 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; медичну карту амбулаторного хворого №525279 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; медичні документи на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1878/97 на 2 арк., магнітно-резонансна томографію шийного хребта на 1 арк., копію магнітно-резонансної томографії попереково-грижового відділу хребта на 1 арк., 2 знімки томографії на 2 арк., магнітно-резонансна томографію попереково-грижового відділу хребта на 1 арк., магнітно-резонансну томографію шийного хребта на 4 арк., магнітно-резонансну томографію попереково-грижового відділу хребта на 1 арк. грошові кошти, в кількості 4 400,00 доларів США, банкнотами номіналом 100 доларів США: PA89391512B, QF48207021B, PF27514030P,QK14356829A, PK16094784H, QE11353206A, MK17628076B, MF73011895A, LB14610586H, PK62712454I, PK96469116H, PK62712455I, QF48207019B, PF88022177N, PF88022174N, PJ63506802B, PE19342431D, PF88022178N, HE69203130C, HB97599554H, HF98544597C, HH84463028A, HJ11848849A, KB63692479A, HB44274119E, HB98426403M, QE91016694A, QC10248434A, HE62695693D, QH37219990A, LB15744099H, PF69144527K, FL066081727B, HE63128965B, KK44281140A, FG75970791A, HB57424407D, HB85690976B, HB86873406P, HC00798042B, KB89790907J, BB33007505A, FB72268294B, HF420486625D.
Вилучені мобільний телефон, медична документація є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити сліди кримінального правопорушення, інші відомості, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Зокрема, у вилученому мобільному телефоні може міститися інформація щодо переписки службових осіб між собою на іншими особами щодо вчинення кримінального правопорушення, або копії документів щодо пацієнтів та для встановлення фактичних обставин провадження є необхідність проведення комп`ютерно-технічних експертиз. Медична документація необхідна для перевірки правомірності її видання та проведення судової почеркознавчої експертизи, вилучені грошові кошти, набуті кримінально протиправним шляхом та були предметом вчинення злочину.
Незастосування арешту до вищезазначеного майна може призвести до їх знищення, перетворення.
З огляду на викладене, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідчий в судове засідання не з`явився, разом з тим подав до суду заяву в якій просив провести розгляд клопотання за його відсутності, клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_9 та його представник - адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, разом з тим, через систему «Електронний суд» адвокатом ОСОБА_13 , подано письмові заперечення у яких вона зазначила, що заперечує проти клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти, які є особистими коштами ОСОБА_9 та не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження, доказів зворотного слідчим не надано та належним чином не аргументовано. У зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти та зобов`язати слідчого повернути, вилучені грошові кошти власнику ОСОБА_9 .
У зв`язку із неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).
Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст.131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз.1 ч.3 ст.170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10 ст.170 КПК України).
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).
Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 04.05.2026 надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_14 та в якій фатично мешкає ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою відшукання грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або які є доходами від них, засобів зв`язку, за допомогою яких спілкується фігуранти кримінального провадження, персональних електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів); ноутбуків; планшетів; мобільних телефонів; сім-карток; електронних носіїв інформації (лазерних дисків, флеш-накопичувачів, переносних жорстких дисків і т.п.), документальних носіїв інформації, які в сукупності або самостійно можуть свідчити про вчинення службовими особами злочину, особисті записи (записників, блокнотів, чорнових записів тощо, в тому числі із зразками підпису та почерку фігурантів кримінального провадження); медичних документів на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інших речей і документів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також майна, що було здобуто у результаті вчинення кримінального правопорушення.
В ході обшуку, проведеного слідчими 06.05.2026, вилучені речі та документи, щодо яких слідчим суддею наданий дозвіл на відшукання в ухвалі про обшук.
Аналіз фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2, ч.3 ст.368 КК України, викладених у клопотанні слідчого, протоколах про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.02.2026, протоколу за результатами контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 27.12.2025, дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час обшуку речі та документи можуть містити сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Майно, яке має ознаки речового доказу, може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на мобільний телефон та сім-картки, медичної документації з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження, сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження, запобігатиме ризикам його знищення, приховування, відчуження, спотворення збереженої на ньому інформації.
Крім того, в клопотанні слідчий просить накласти арешт на вилучені вході обшуку грошові кошти.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
У розумінні ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Проте, матеріали додані слідчим до клопотання, не містять належних доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям ст.98 КПК України, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають відношення до даного кримінального провадження, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги той факт, що слідчим не було надано доказів того, що серед грошових коштів у сумі 4 400,00 доларів США, банкнотами номіналом 100 доларів США, які були вилучені під час проведення обшуку 06.05.2026 за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , є купюри, які співпадають з номерами купюр, які передавалися ОСОБА_5 ОСОБА_6 .
Також, слідчий суддя приймає до уваги той факт, що 06 травня 2026 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України, санкція якої не передбачає по покарання у виді конфіскації. Проте ОСОБА_9 не було пред`явлено жодної підозри.
З огляду на викладене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 06.05.2026 за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме :
- мобільний телефон «realme ui», модель RMX 5303, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картою всередині, оператору «Київстар» НОМЕР_4 ;
- медичну карту амбулаторного хворого №2979 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- медичну карту амбулаторного хворого №525279 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- медичні документи на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1878/97 на 2 арк., магнітно-резонансна томографію шийного хребта на 1 арк., копія магнітно-резонансної томографію попереково-грижового відділу хребта на 1 арк., 2 знімки томографії на 2 арк., магнітно-резонансна томографію попереково-грижового відділу хребта на 1 арк., магнітно-резонансна томографію шийного хребта на 4 арк., магнітно-резонансна томографію попереково-грижового відділу хребта на 1 арк., із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
В іншій частині клопотання залишити без задоволення.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, власникові майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений 12 травня 2026 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1