УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 686/24041/20

провадження № 51-240 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 серпня 2023 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 27 листопада 2025 року,

встановив:

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2026 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду захисник направив нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Звертаючись із касаційною скаргою та порушуючи питання про зміну вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 серпня 2023 року та вироук Хмельницького апеляційного суду від 27 листопада 2025 року щодо ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 , посилаючись на суворість призначеного покарання його підзахисному, як і раніше, не навів належного обґрунтування того, у чому саме полягає явна несправедливість покарання, призначеного ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі- КК) у виді позбавлення волі на строк 7 років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки відповідно до ст. 414 КПК, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставин, які суд узяв до уваги під час призначення покарання.

Крім того, у касаційній скарзі захисник не наводить належних доводів щодо необхідності застосування до його підзахисного положень ст. 75 КК, а також не обґрунтовує наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зменшують його суспільну небезпечність та могли б слугувати обов`язковою підставою для зміни призначеного покарання.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

До того ж, за приписами ч. 6 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Вказаних вимог закону, захисником не дотримано.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє захисника права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, в межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 серпня 2023 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 27 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_5 , разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3