Справа № 331/1447/26
Провадження № 1-кс/331/470/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 06.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий 1-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 06.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 12.03.2022, представниками збройних формувань російської федерації всупереч порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації - «военно-гражданскую администрацию г. Мелитополь», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території міста та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

Окрім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно у кінці березня на початку квітня 2022 при окупаційній адміністрації російської федерації «Военно-гражданская администрация г. Мелитополь`було створено як структурний підрозділ «Департамент культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь».

Водночас, відповідно до чинної структури Мелітопольської міської ради Запорізької області департамент культури, молоді та спорту не передбачений.

В тoй же час, діюча Мелітопольська міська рада Запорізької області разом зі всіма органами та структурними підрозділами i комунальними підприємствами, серед яких також Управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області, та Управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області були евакуйовані до м. Запоріжжя де продовжують свою законну діяльність.

Так, відповідно до Положення про управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.03.2021 №73/1:

- Управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області є виконавчим органом Мелітопольської міської раді i Запорізької області, утворюється Мелітопольською міською радою Запорізької області, є правонаступником ycix прав та обов`язків управління молоді та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області;

- Управління є підзвітним i підконтрольним Мелітопольській міській раді Запорізької області, підпорядкованим її виконавчому комітету та Мелітопольському міському голові;

- Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах Державної казначейської служби та установах банків;

- Управління є неприбутковою організацією; Юридична адреса: 72309, Запорізька область, м. Мелітополь. вул. Героїв України, 33/1;

- Управління очолює начальник, який призначаються на пocaдy та звільняється з посади Мелітопольським міським головою відповідно до чинного законодавства.

Отже, після окупації м. Мелітополь Запорізької області, управління не припиняло своєї діяльності відповідно до чинного законодавства України, а його законним начальником управління фізичної культури та спорту є ОСОБА_6 , з яким наразі відповідно до розпорядження міського голови №65-К від 30.05.2022 оголошено простой у зв`язку з воєнним станом, та цим же розпорядженням виконання обов`язків начальника управління покладено на заступника начальника управління ОСОБА_7 .

Окрім цього, відповідно до Положення про управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 24.12.2022 №255:

- Управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області є виконавчим органом ради, утворюється Мелітопольською міською радою Запорізької області, їй підзвітне та підконтрольне, підпорядковане Мелітопольському міському голові, виконавчому комітету. Управління є правонаступником відділу культури Мелітопольської міської ради Запорізької області;

- Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові рахунки в органах Державної казначейської служби України;

- Управління є неприбутковою організацією;

- Управління є органом охорони культурної спадщини, в частині пам`яток історії, археології та монументального мистецтва;

- Юридична адреса: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, майдан Перемоги, 4;

- Управління очолює начальник, який призначається на посаду за результатом конкурсного відбору або з кадрового резерву і звільняється з посади міським головою.

Отже, після окупації м. Мелітополь, Запорізької області, управління не припиняло своєї діяльності відповідно до чинного законодавства України, а його законним начальником управління культури та молоді є ОСОБА_8 , з якою 30.06.2022 на підставі розпорядження міського голови №129-К припинені трудові відносини, та виконання обов`язків покладено на заступника начальника ОСОБА_9 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно на початку квітня 2022, знаходячись у м. Мелітополь Запорізької області, ОСОБА_5 , будучи балетмейстром Палацу культури імені Т.Г. Шевченка управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи відповідний досвід роботи, кваліфікацію, навички та професійні якості, скориставшись відсутністю діючого начальника управління та евакуацією всієї Мелітопольської міської ради, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації міста, та добровільно зайняв посаду директора т.зв. «Департамента культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в зазначеній окупаційній адміністрації держави-агресора у м. Мелітополь, Запорізької області.

Перебуваючи на зайнятій посаді, ОСОБА_5 , з власних корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своєї діяльності, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, виконував свої організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора «Департамент культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь», який фактично узурпував виконання функцій аналогічних органів місцевого самоврядування управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області та управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області, та вказівки очільників окупаційної адміністрації держави-агресора і представників збройних формувань російської федерації, безпосередньо здійснював загальне управління цим органом, розпоряджався захопленим майном, надавав всіляку допомогу окупантам у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Запорізької області.

Зокрема, з початку перебування на вказаній посаді в окупаційній адміністрації держави-агресора, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своєї діяльності, на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора т.зв. «Департамент культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации

г. Мелитополь», фактично встановив місце знаходження вказаного органу у приміщенні Палацу культури імені Т.Г. Шевченка за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, майдан Перемоги, буд. 4.

У подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, до 14.07.2022, ОСОБА_5 , діючи умисно, з власних корисливих мотивів, бажаючи проявити себе на новій посаді, відновити та налагодити культурний та спортивний процеси у м. Мелітополь а також, на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора проводив зустрічі із очільниками закладів культури та спорту, у тому числі бібліотек, шкіл мистецтв та спортивних шкіл, яких намагався схилити до співпраці з представниками держави-агресора, у тому числі шляхом відновлення культурного та спортивного процесів у м. Мелітополь, а в подальшому з метою утвердження окупаційної влади російської федераціях на окупованій території м. Мелітополь, а також здійснював керівництво підготовкою та проведенням на території окупованого російськими військовослужбовцями м. Мелітополь масових заходів, спрямованих на затвердження роботи військової окупаційної адміністрації рф, пропаганду та створення позитивного образу «Русского мира».

18.02.2026 слідчим направлено постанову до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, та відповідно до доручення від 18.02.2026 № 3-08-2026-000506 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі призначено захисника адвоката ОСОБА_10 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27 вересня 2018 № 001839, контактний телефон: , адреса основного/додаткового робочого місця: 69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів 22/18).

Того ж дня, 18.02.2026, на виконання вимог частини 3 статті 111, статті 135, статті 278 КПК України, повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України вручено його захиснику адвокату ОСОБА_10 .

Так, беручи до уваги перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме на території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, відсутності поштового зв`язку на вказаній території, з метою виклику ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, для вручення оригіналу повідомлення про підозру, а також його допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих (розшукових) дій, в щоденному виданні центральних органів влади у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері №32 (7430) від 15.02.2023 було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області.

Водночас, з метою повідомлення особі про підозру, дотримуючись вимог КПК України, в щоденному виданні центральних органів влади газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері №32 (7430) від 15.02.2023 було розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке кваліфікується як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Також, з метою повідомлення ОСОБА_5 про підозру, 14.02.2026 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було розміщено текст повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім того, в цей же день, 14.02.2023, на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області.

Проте, дотепер ОСОБА_5 не з`явився за викликом та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема встановлено, що 25.02.2022 Мелітопольський район Запорізької області було захоплено і окуповано представниками збройних формувань Російської Федерації та введено діяльність окупаційної адміністрації держави-агресора. У зв`язку з чим не виявляється за можливе здійснити виїзд до фактичного місця проживання ОСОБА_5 для повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

06.03.2023 прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 02.03.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_5 виділені в окреме кримінальне провадження та внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0000392 від 06.03.2023.

Того ж дня, 06.03.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000392 від 06.03.2023 у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

03.02.2026 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000392 від 06.03.2023 відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні.

Так, з метою повторного повідомлення особі про підозру, дотримуючись вимог КПК України, в щоденному виданні центральних органів влади газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері №31 (8223) від 06.02.2026 розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке кваліфікується як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Крім того, у номері газети №31 (8223) від 06.02.2026 розміщено повідомлення про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000392 від 06.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та опубліковано повістки про виклик підозрюваного до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області.

Також, аналогічні повістки повторні про виклик підозрюваного ОСОБА_5 були опубліковані 06.02.206 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області та має наявність сухопутного сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодного сполучення з раніше окупованою територією Донецької та Луганської областей, має безперешкодну можливість виїхати на територію держави-агресора Російської Федерації, окрім цього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може виїхати через державний кордон України та переховуватись на території сусідніх держав.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, вчиненого в умовах військового стану, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

1. Повідомленнями оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення;

2. Допитами в якості свідків із числа місцевих жителів м. Мелітополь Мелітопольського району та прилеглих населених пунктів, котрі надали викривальні покази та вказали, що ОСОБА_5 погодився на співпрацю з окупаційною владою, всіляко підтримував її та допомагав у її встановлені на тимчасово окупованій території Запорізької області.

3. Протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_5 , яким підтверджено протиправну діяльність останнього та зафіксовано зайняття ним посади на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Запорізької області.

4. Протоколом огляду відкритої інформації у мережі Інтернет, відповідно до якого виявлено публікації, що стосуються ОСОБА_5 , як особи, яка погодилась на співпрацю з окупаційною владою та вчиняла дії, спрямовані на встановлено окупаційної влади на тимчасово окупованій території.

5. Іншими, зібраними відповідно до КПК України, доказами, які долучені до даного клопотання.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у протиправних діях, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно інформації оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження на даний час підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та забезпечити його явку для участі у слідчих діях не виявляється за можливе.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Відтак, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачена можливість додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (витяги № 466262369 від 02.03.2026), наявний об`єкт нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна: квартира, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить у розмірі частки 1/1.

Також, виходячи з того, що ОСОБА_5 достовірно відомо про те, що вона має статус підозрюваної особи, у вчинені тяжкого злочину, тому на теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, а також ОСОБА_5 має сталі зв`язки із представниками окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження, перереєстрації наведеного вище переліку майна ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до неї заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваної може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Згідно ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Слідчий надав суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі, та його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність.

Захисник ОСОБА_10 надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі, та проти задоволення клопотання заперечує.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяви слідчого та захисника, перевіривши матеріали справи, приходить до такого.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, а саме:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 12.03.2022, представниками збройних формувань російської федерації всупереч порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації - «военно-гражданскую администрацию г. Мелитополь», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території міста та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

Окрім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно у кінці березня на початку квітня 2022 при окупаційній адміністрації російської федерації «Военно-гражданская администрация г. Мелитополь`було створено як структурний підрозділ «Департамент культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь».

Водночас, відповідно до чинної структури Мелітопольської міської ради Запорізької області департамент культури, молоді та спорту не передбачений.

В тoй же час, діюча Мелітопольська міська рада Запорізької області разом зі всіма органами та структурними підрозділами i комунальними підприємствами, серед яких також Управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області, та Управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області були евакуйовані до м. Запоріжжя де продовжують свою законну діяльність.

Так, відповідно до Положення про управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.03.2021 №73/1:

- Управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області є виконавчим органом Мелітопольської міської раді i Запорізької області, утворюється Мелітопольською міською радою Запорізької області, є правонаступником ycix прав та обов`язків управління молоді та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області;

- Управління є підзвітним i підконтрольним Мелітопольській міській раді Запорізької області, підпорядкованим її виконавчому комітету та Мелітопольському міському голові;

- Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах Державної казначейської служби та установах банків;

- Управління є неприбутковою організацією; Юридична адреса: 72309, Запорізька область, м. Мелітополь. вул. Героїв України, 33/1;

- Управління очолює начальник, який призначаються на пocaдy та звільняється з посади Мелітопольським міським головою відповідно до чинного законодавства.

Отже, після окупації м. Мелітополь Запорізької області, управління не припиняло своєї діяльності відповідно до чинного законодавства України, а його законним начальником управління фізичної культури та спорту є ОСОБА_6 , з яким наразі відповідно до розпорядження міського голови №65-К від 30.05.2022 оголошено простой у зв`язку з воєнним станом, та цим же розпорядженням виконання обов`язків начальника управління покладено на заступника начальника управління ОСОБА_7 .

Окрім цього, відповідно до Положення про управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 24.12.2022 №255:

- Управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області є виконавчим органом ради, утворюється Мелітопольською міською радою Запорізької області, їй підзвітне та підконтрольне, підпорядковане Мелітопольському міському голові, виконавчому комітету. Управління є правонаступником відділу культури Мелітопольської міської ради Запорізької області;

- Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові рахунки в органах Державної казначейської служби України;

- Управління є неприбутковою організацією;

- Управління є органом охорони культурної спадщини, в частині пам`яток історії, археології та монументального мистецтва;

- Юридична адреса: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, майдан Перемоги, 4;

- Управління очолює начальник, який призначається на посаду за результатом конкурсного відбору або з кадрового резерву і звільняється з посади міським головою.

Отже, після окупації м. Мелітополь, Запорізької області, управління не припиняло своєї діяльності відповідно до чинного законодавства України, а його законним начальником управління культури та молоді є ОСОБА_8 , з якою 30.06.2022 на підставі розпорядження міського голови №129-К припинені трудові відносини, та виконання обов`язків покладено на заступника начальника ОСОБА_9 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно на початку квітня 2022, знаходячись у м. Мелітополь Запорізької області, ОСОБА_5 , будучи балетмейстром Палацу культури імені Т.Г. Шевченка управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи відповідний досвід роботи, кваліфікацію, навички та професійні якості, скориставшись відсутністю діючого начальника управління та евакуацією всієї Мелітопольської міської ради, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації міста, та добровільно зайняв посаду директора т.зв. «Департамента культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в зазначеній окупаційній адміністрації держави-агресора у м. Мелітополь, Запорізької області.

Перебуваючи на зайнятій посаді, ОСОБА_5 , з власних корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своєї діяльності, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, виконував свої організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора «Департамент культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь», який фактично узурпував виконання функцій аналогічних органів місцевого самоврядування управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області та управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області, та вказівки очільників окупаційної адміністрації держави-агресора і представників збройних формувань російської федерації, безпосередньо здійснював загальне управління цим органом, розпоряджався захопленим майном, надавав всіляку допомогу окупантам у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Запорізької області.

Зокрема, з початку перебування на вказаній посаді в окупаційній адміністрації держави-агресора, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своєї діяльності, на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора т.зв. «Департамент культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь», фактично встановив місце знаходження вказаного органу у приміщенні Палацу культури імені Т.Г. Шевченка за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, майдан Перемоги, буд. 4.

У подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, до 14.07.2022, ОСОБА_5 , діючи умисно, з власних корисливих мотивів, бажаючи проявити себе на новій посаді, відновити та налагодити культурний та спортивний процеси у м. Мелітополь а також, на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора проводив зустрічі із очільниками закладів культури та спорту, у тому числі бібліотек, шкіл мистецтв та спортивних шкіл, яких намагався схилити до співпраці з представниками держави-агресора, у тому числі шляхом відновлення культурного та спортивного процесів у м. Мелітополь, а в подальшому з метою утвердження окупаційної влади російської федераціях на окупованій території м. Мелітополь, а також здійснював керівництво підготовкою та проведенням на території окупованого російськими військовослужбовцями м. Мелітополь масових заходів, спрямованих на затвердження роботи військової окупаційної адміністрації рф, пропаганду та створення позитивного образу «Русского мира».

Так, беручи до уваги перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме на території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, відсутності поштового зв`язку на вказаній території, з метою виклику ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, для вручення оригіналу повідомлення про підозру, а також його допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих (розшукових) дій, в щоденному виданні центральних органів влади у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері №32 (7430) від 15.02.2023 було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області.

Водночас, з метою повідомлення особі про підозру, дотримуючись вимог КПК України, в щоденному виданні центральних органів влади газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері №32 (7430) від 15.02.2023 було розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке кваліфікується як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Також, з метою повідомлення ОСОБА_5 про підозру, 14.02.2026 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було розміщено текст повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім того, в цей же день, 14.02.2023, на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області.

Проте, дотепер ОСОБА_5 не з`явився за викликом та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема встановлено, що 25.02.2022 Мелітопольський район Запорізької області було захоплено і окуповано представниками збройних формувань Російської Федерації та введено діяльність окупаційної адміністрації держави-агресора. У зв`язку з чим не виявляється за можливе здійснити виїзд до фактичного місця проживання ОСОБА_5 для повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

06.03.2023 прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 02.03.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_5 виділені в окреме кримінальне провадження та внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0000392 від 06.03.2023.

Того ж дня, 06.03.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000392 від 06.03.2023 у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

03.02.2026 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000392 від 06.03.2023 відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні.

Так, з метою повторного повідомлення особі про підозру, дотримуючись вимог КПК України, в щоденному виданні центральних органів влади газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері №31 (8223) від 06.02.2026 розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке кваліфікується як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Крім того, у номері газети №31 (8223) від 06.02.2026 розміщено повідомлення про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000392 від 06.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та опубліковано повістки про виклик підозрюваного до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області.

Також, аналогічні повістки повторні про виклик підозрюваного ОСОБА_5 були опубліковані 06.02.206 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області та має наявність сухопутного сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодного сполучення з раніше окупованою територією Донецької та Луганської областей, має безперешкодну можливість виїхати на територію держави-агресора Російської Федерації, окрім цього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може виїхати через державний кордон України та переховуватись на території сусідніх держав.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, вчиненого в умовах військового стану, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

1. Повідомленнями оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення;

2. Допитами в якості свідків із числа місцевих жителів м. Мелітополь Мелітопольського району та прилеглих населених пунктів, котрі надали викривальні покази та вказали, що ОСОБА_5 погодився на співпрацю з окупаційною владою, всіляко підтримував її та допомагав у її встановлені на тимчасово окупованій території Запорізької області.

3. Протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_5 , яким підтверджено протиправну діяльність останнього та зафіксовано зайняття ним посади на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Запорізької області.

4. Протоколом огляду відкритої інформації у мережі Інтернет, відповідно до якого виявлено публікації, що стосуються ОСОБА_5 , як особи, яка погодилась на співпрацю з окупаційною владою та вчиняла дії, спрямовані на встановлено окупаційної влади на тимчасово окупованій території.

5. Іншими, зібраними відповідно до КПК України, доказами, які долучені до даного клопотання.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у протиправних діях, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно інформації оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження на даний час підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та забезпечити його явку для участі у слідчих діях не виявляється за можливе.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Відтак, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачена можливість додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (витяги № 466262369 від 02.03.2026), наявний об`єкт нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна: квартира, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить у розмірі частки 1/1.

Відповідно до ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Згідно ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, за змістом вказаних положень закону, арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 1, 3 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки не несе інформації та не є річчю, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказане майно є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі"Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі"Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішеннявід 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, оскільки на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 06.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: об`єкт нерухомого майна: квартира, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить у розмірі частки 1/1.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1