Справа № 686/7087/26
Провадження № 1-кс/686/2625/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області, військовослужбовця ЗСУ, старшого офіцера відділу цивільно-військового співробітництва в/ч НОМЕР_1 , одруженого, з вищою освітою, маючого на утриманні трьох дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000122,

ВСТАНОВИВ:

08.03.2026 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ОСОБА_6 , посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду , незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного його захисника, які заперечили щодо його задоволення та просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави, вивчивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000122, відомості про яке 06.03.2026 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

06 березня 2026 року о 20 год. 50 хв. було затримано ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України.

07 березня 2026 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме що: «01.02.2025 військовослужбовець ОСОБА_6 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 та призначений офіцером резерву у військову частину НОМЕР_2 . В подальшому 08.04.2025, відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) № 168 ОСОБА_6 призначено на посаду старшого офіцера відділу цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу ОСОБА_6 набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, військовослужбовець ОСОБА_6 , мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Разом з тим, ОСОБА_6 , діючи в порушення вищевказаного законодавства, став на шлях протиправної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 .

Так, 06.03.2026, близько 17 години 25 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Land Rover Discovery» р.н. НОМЕР_3 , в порушення вимог пп. 2.3 (б), 10.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху), діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, а саме перед початком руху заднім ходом автомобілем марки «Land Rover Discovery» р.н. НОМЕР_3 , по проїзній частині з стоянки магазину «ТРАШ», що розташований за адресою м. Волочиськ, вул. Фридрихівська, 5А рухаючись в напрямку до виїзду на проїзну частину вул. Фридрихівської, м. Волочиськ,не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, порушуючи вимоги п. 12.3. Правил при виникненні небезпеки для його руху, яку він завчасно виявив, а саме пішохода ОСОБА_9 , негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу в результаті чого здійснив наїзд задньою частиною автомобіля марки «Land Rover Discovery» р.н. НОМЕР_3 на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалась по проїзній частині в напрямку до проїзної частини вул. Фридрихівської в попутному напрямку відносно руху автомобіля марки «Land Rover Discovery» р.н. НОМЕР_3 .

Внаслідок вчинення ОСОБА_6 ,даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла пішохід ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження від яких померла під час надання медичної допомоги у приміщенні КНП «Волочиської БПЛ».

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 , порушив вимоги пунктів 2.3(б), 12.3, 10.9 Правил, зміст яких полягає в наступному:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

10.9.Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_6 , вимог пунктів, 2.3 (б), 10.9, 12.3 Правил знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричинення смерті потерпілій ОСОБА_9 »

Дана підозра є обґрунтована, адже на її підтвердження представлено: протокол огляду місця ДТП від 06.03.2026, протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 06.03.2026, та інші матеріали кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Санкція ст. 286 ч.2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, тобто дане кримінальне правопорушення є тяжким, слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, докази не дослідженні, а, можливо, ще й і не відшукані.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Окрім того існує ризик незаконно впливу на свідків та потерпілих, у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Одночасно, при обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні трьох дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, являється військовослужбовцем ЗСУ, являється учасником бойових дій та АТО, по місцю проходження служби характеризується позитивно, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає в чому розкаюється .

Також, слідчий суддя бере до уваги, що злочин передбачений ст. 286 КК України належить до категорії неумисних злочинів, що є істотною обставиною при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Відсутність умислу на вчинення протиправного діяння свідчить про нижчий ступінь суспільної небезпеки підозрюваного.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, протиправного впливу на свідків та потерпілого.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 , під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 01.05.2026 року включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про можливість визначення застави, слідчий суддя враховує, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, однак воно є необережним злочином, а не умислом на посягання на життя чи здоров`я особи. Також враховую, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем та проходить військову службу в лавах ЗСУ, а забезпечення обороноздатності держави та належне виконання обов`язків військової служби має вагоме значення для інтересів суспільства і держави. Тому вважаю, що ізоляція ОСОБА_6 шляхом тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу може мати негативні наслідки для проходження служби. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, хоча й пов`язане з настанням смерті особи, проте враховуючи дискрецію повноважень слідчого судді у вирішенні питання про можливість визначення розміру застави у кримінальному провадженні, вважаю за можливе визначити розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на те, що відповідні ризики можуть бути ефективно нівельовані шляхом покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків зокрема здачі документів для виїзду за кордон, заборона спілкування з потерпілим та свідками та інших обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Тому, враховуючи майновий та сімейний стан ОСОБА_6 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, вважаю за можливе визначити розмір застави як альтернативний запобіжному заходу у виді тримання під вартою у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3328 грн.) 133 120 грн. та забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. На думку слідчого судді визначення розміру застави не суперечить інтересам правосуддя.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 01 травня 2026 року включно.

Визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- утриматися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається у дохід держави.

Ухвала діє до 01 травня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя