ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/732/26 Справа № 210/7120/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 , Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 07 листопада 2025 року, якою задоволено клопотання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про застосування покарання за наявності кількох вироків, за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне, покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 07 листопада 2025 року задоволено клопотання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_8 .

За сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року та вироком Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2025 року визначенои ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 07.11.2025 р. щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_8 , змінити в частині визначення остаточного покарання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року більш суворим покаранням за вироком Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2025 року, остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що місцевий суд, ухвалюючи рішення про визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків щодо засудженого, своєю ухвалою визначив строк основного покарання у більшому розмірі, ніж суд першої інстанції у вироку, тим самим погіршив правове становище засудженого ОСОБА_8 .

Позиції сторін в суді :

Прокурор в судовому засіданні просив його апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду 1-ї інстанції змінити з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Засуджений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про місце та час судового розгляду, заяв та клопотань про відкладення судового розгляду або про участь в судовому засіданні на адресу суду не надав.

З огляду на те, що категорія справи та характер апеляційної скарги прокурора не тягнуть за кримінальним процесуальним законом обов`язкової участі засудженого в судовому засіданні, колегія суддів вважає можливим проведення розгляду апеляційної скарги прокурора без участі засудженого ОСОБА_8 .

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги прокурора та вислухавши його пояснення, колегія суддів вважає наступне:

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання, передбачене п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, вирішує місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Криворізька виправна колонія (№ 80)» та на підставі ч. 2 ст. 539 КПК клопотання подано до суду, в межах територіальної юрисдикції виконання вироку.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2023 року за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2024 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворого покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року, ОСОБА_8 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_8 засуджений вироком Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2025 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та невідбутої частини покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2023 року призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Одже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами прокурора, що при ухвалені вироку Печерським районним судом м. Києва від 07.07.2025 року відносно ОСОБА_8 судом не було враховано вирок Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_8 .

Тож, суд 1-ї інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність вирішення питання про застосування покарання щодо ОСОБА_9 за наявності кількох вироків та застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, оскільки вироком Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2025 року ОСОБА_8 призначено покарання за злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений останнім 15.03.2019 року, тобто до постановлення вироку щодо нього Святошинським районним судом міста Києва від 22 жовтня 2024 року.

Проте, вирішуючи питання про застосування основного покарання щодо ОСОБА_8 за наявності кількох вироків, суд 1-ї інстанції не врахував, що своєю ухвалою визначив строк основного покарання у більшому розмірі, ніж суд 1-ї інстанції у вироку, тим самим погіршив правове становище засудженого ОСОБА_8 .

Так, зі змісту ст. 537 КПК України вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Пленуму від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Постанова Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.1990 р. «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» ( із змінами) роз`яснила та визначила обсяг повноважень місцевих та апеляційних судів уразі виявлення при виконанні вироків наявності помилок та неточностей, допущених при формулюванні висновків у вироку, наведенні даних про особу обвинувачених, викладенні резолютивної частини вироку та викликає необхідність усувати сумніви, що виникають у процесі виконання вироку, в порядку, передбаченому КПК України.

У зв`язку з цим, Верховний суд України, у п. 3 цієї постанови вказав, що судам слід мати на увазі, що при вирішенні питань, зв`язаних з виконанням вироку у порядку, передбаченому КПК України, суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що первинним є строк основного покарання, до якого засуджується особа за скоєний злочин, а такими, що можуть бути вторинними (похідними), є передбачені процесуальним законом питання про складання покарань за сукупністю вироків чи злочинів, звільнення судом від відбування цього покарання, наприклад з випробуванням чи умовно-достроково.

Отже, збільшення строку основного покарання у вигляді позбавлення волі є погіршенням правового становища обвинуваченого, тому в даному випадку суд першої інстанції не міг постановити таке рішення у вигляді ухвали.

Отже, з урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а оскаржена ухвала суду зміні в частині застосування остаточного основного покарання щодо ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 376, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 07 листопада 2025 року, якою задоволено клопотання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити в частині визначення остаточного покарання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року більш суворим покаранням за вироком Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2025 року, остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4