ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4008/26
провадження № 1-кп/753/1450/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0001440 від 30.12.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ялинівка Летичівського району Хмельницької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 26 лютого 2026 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001440 від 30.12.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 185 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного отримання та подальшого використання офіційного документа, за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше грудня 2025 року, використовуючи один із каналів у месенджері «Telegram», здійснив замовлення на виготовлення підробленого посвідчення водія на своє ім`я.

З цією метою ОСОБА_4 через вказаний месенджер передав невстановленій особі анкетні дані, фотозображення та іншу інформацію, необхідну для виготовлення посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та достовірно знаючи, що документ буде виготовлений поза встановленим законом порядком та без проходження передбачених процедур отримання права на керування транспортними засобами.

На підставі наданої ОСОБА_4 , за його замовленням та у його інтересах, невстановленою особою у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, але не пізніше 24.12.2024, було незаконно виготовлено підроблене посвідчення водія, нібито видане 24.12.2024 ТСЦ 1242, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел та з метою завершення протиправної схеми отримання підробленого документа, ОСОБА_4 прибув до відділення поштового зв`язку № 326 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, 1, де отримав поштове відправлення із зазначеним підробленим посвідченням водія, чим фактично завершив реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне придбання та подальше використання підробленого офіційного документа.

Так, 29.12.2025, о 16 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 26-А, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками патрульної поліції на законних підставах.

На законну вимогу працівника поліції надати документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, ОСОБА_4 , усвідомлюючи підроблений характер посвідчення водія серії НОМЕР_1 , умисно пред`явив його працівникам поліції з метою підтвердження права на керування транспортним засобом.

Крім того, отриманим висновком експерта встановлено, що:

- бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що перебувають в офіційному обігу на території України;

- друковані тексти бланка, зображення особи та підпис (крім текстів персональних даних) нанесені термосублімаційним способом друку;

- персональні дані з обох боків нанесені способом термодруку;

- ознак внесення змін до первинного змісту документа не виявлено.

Таким чином встановлено, що посвідчення водія є повністю виготовленим поза встановленим законом порядком та не видавалось уповноваженим органом.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив протиправні дії, а саме за попередньою змовою з невстановленою особою виготовив офіційний підроблений документ з метою його використання.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у виготовленні підробленого офіційного документу, з метою його використання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, однак не пізніше 29.12.2025, достовірно знаючи про підроблений характер посвідчення водія серії НОМЕР_1 , нібито виданого 24.12.2024 ТСЦ 1242 на його ім`я, усвідомлюючи, що зазначений документ виготовлений поза встановленим законом порядком та не видавався уповноваженим органом, умисно зберігав його з метою подальшого використання.

29.12.2025, о 16 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 26-А, керуючи транспортним засобом марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 був зупинений працівниками патрульної поліції.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на підтвердження неіснуючого права на керування транспортним засобом на уникнення відповідальності за відсутність законно отриманого посвідчення водія, ОСОБА_4 на законну вимогу працівника поліції пред`явив зазначене підроблене посвідчення водія як справжній офіційний документ.

У подальшому під час огляду місця події ОСОБА_4 добровільно видав вказаний документ, який було вилучено та поміщено до спецпакету «Національна поліція України» № KIV2101930.

Згідно з висновком експерта встановлено, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 не відповідає встановленим зразкам документів, що перебувають в офіційному обігу на території України, та виготовлений із застосуванням способів друку, не характерних для офіційних бланків.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно використав завідомо підроблений офіційний документ, що надає право на керування транспортними засобами, шляхом його пред`явлення працівникам поліції, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у використанні завідомо підроблених документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю та показав, що дійсно не пізніше грудня 2025 року, використовуючи один із каналів у месенджері «Telegram», здійснив замовлення на виготовлення підробленого посвідчення водія на своє ім`я. З цією метою через вказаний месенджер передав невстановленій особі анкетні дані, фотозображення та іншу інформацію, необхідну для виготовлення посвідчення водія, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та достовірно знаючи, що документ буде виготовлений поза встановленим законом порядком та без проходження передбачених процедур отримання права на керування транспортними засобами. Надалі прибув до відділення поштового зв`язку № 326 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, 1, де отримав поштове відправлення із зазначеним підробленим посвідченням водія, чим фактично завершив реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне придбання та подальше використання підробленого офіційного документа. Так, 29.12.2025, о 16 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 26-А, керуючи транспортним засобом марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками патрульної поліції на законних підставах. На законну вимогу працівника поліції надати документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, усвідомлюючи підроблений характер посвідчення водія серії НОМЕР_1 , умисно пред`явив його працівникам поліції з метою підтвердження права на керування транспортним засобом. Крім того, не пізніше 29.12.2025, достовірно знаючи про підроблений характер посвідчення водія серії НОМЕР_1 , нібито виданого 24.12.2024 ТСЦ 1242 на його ім`я, усвідомлюючи, що зазначений документ виготовлений поза встановленим законом порядком та не видавався уповноваженим органом, умисно зберігав його з метою подальшого використання. 29.12.2025, о 16 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 26-А, керуючи транспортним засобом марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками патрульної поліції. Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на підтвердження неіснуючого права на керування транспортним засобом на уникнення відповідальності за відсутність законно отриманого посвідчення водія, він на законну вимогу працівника поліції пред`явив зазначене підроблене посвідчення водія як справжній офіційний документ. Про вчинене щиро шкодує.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінальних правопорушень за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як виготовлення підробленого офіційного документу, з метою його використання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, та як використання завідомо підробленого документа, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінального проступку та нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з середньою освітою, працює офіційно машиністом на Дарницькій ТЕЦ-4, не одружений, дітей не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також за наявності всіх вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати, понесені під час досудового розслідування на залучення експерта, стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточно обвинуваченому ОСОБА_4 визначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (висновок експерта від 31.12.2025 № СЕ-19/111-25/79484-ДД) у розмірі 2 228,50 грн.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у провадження, а саме посвідчення водія, залишити у матеріалах провадження, скасувавши водночас накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 січня 2026 року.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5