Справа № 158/1348/23
Номер провадження 1-кп/167/47/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Рожищенського районного суду Волинської області клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 05 лютого 2023 року, стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності

в с т а н о в и в :

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року матеріали кримінального провадження № 0000031 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України передано на розгляд Рожищенського районного суду Волинської області.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000031 від 05 лютого 2023 року надійшов до Рожищенського районного суду Волинської області 29 грудня 2025 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2025 року справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 31 грудня 2025 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта в даному кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення.

Згідно обвинувального акта 04 лютого 2023 року ОСОБА_4 перебуваючи на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на порозі будинку поряд із вхідними дверима, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, штовхнув свою колишню дружину ОСОБА_6 , внаслідок чого вона вдарилась головою об стіну вказаного будинку. В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії, направлені на заподіяння тілесних ушкоджень, схопив обома руками за кисть лівої руки ОСОБА_6 , здійснив викручування руки потерпілої та повторно штовхнув її плечем, від чого потерпіла знову вдарилась головою об стіну згаданого будинку, внаслідок чого ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді синця з садном на ділянці лівого променево-зап`ясного суглобу, садна в ділянці лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, який згідно висновку експерта за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Позиції учасників судового провадження.

09 лютого 2026 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 належать до кримінальних проступків, встановлений ст. 49 КК України трирічний строк давності з моменту вчинення кримінального правопорушення минув, оскільки правопорушення вчинено 04 лютого 2023 року, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі підтримав та просив його задовольнити. Ствердив, що йому відомо порядок звільнення від кримінальної відповідальності, та його наслідки.

Захисник ОСОБА_5 доводи клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження не заперечував.

Потерпіла ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв/клопотань не подавала.

Суд приймає до уваги, що подане 09 лютого 2026 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі було направлено потерпілій ОСОБА_6 для відома та отримано останньою 17 лютого 2026 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № R97.

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні клопотання та положення закону, якими керується.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Строк давності, визначений ст. 49 КК України, є встановленим законом проміжком часу з дня вчинення кримінального правопорушення до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого за наявності передбачених законом умов виключає можливість подальшої реалізації державою кримінально-правового переслідування особи та є безумовною підставою для її звільнення від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг ч. 2 ст. 49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченої; згода обвинуваченої особи на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 05 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється виключно судом, а згідно з нормами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Встановлені судом обставини та висновки суду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Санкцією ч. 2 ст. 125 КК України (у редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачалося покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

За приписами ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, належить до категорії кримінальних проступків.

За встановлених у ст. 49 КК України умов особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули передбачені у частині першій цієї статті диференційовані строки. Ці строки визначені з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, встановленої ст. 12 КК України.

Враховуючи, що санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі, строк давності відповідно до ст. 49 КК України становить 3 роки.

Встановлено, що початком перебігу строку давності є 04 лютого 2023 року час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Відтак трирічний строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчився у 04 лютого 2026 року.

Судом обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і останньому зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави. Водночас обвинувачений підтримав подане захисником клопотання та не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Будь-яких доказів про те, що строк давності, встановлений ст. 49 КК України, будь-яким чином призупинявся або переривався, суду представлено не було.

Додатково, необхідно зазначити, що передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Ураховуючи вищенаведене в сукупності, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Подальше здійснення кримінального провадження за відсутності кримінально-правових підстав для притягнення особи до відповідальності суперечило б вимогам законності, завданням кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України, та принципу правової визначеності.

Інші питання, які вирішуються судом при постановлені ухвали.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов залишити без розгляду, одночасно належить роз`яснити потерпілій, що залишення позову без розгляду не позбавляє її права звернутися з цим позовом в порядку цивільного судочинства на загальних підставах.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обрано.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 285, 286, 288, 314, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 05 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 05 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Речові докази: CD-R диск «Verbatim», об`ємом 700 МВ з 6 (шістьма) відеозаписами; CD-R диск «Alerus» з 4 (чотирма) матеріалами відеозаписів наданих з нагрудних камер наряду поліції, DVD+R диск «VIDEX» об`ємом 4,7 GB з 8 (вісьмома) фото та відеозаписами, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1