Справа № 243/1701/26
Провадження № 1-кс/243/126/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0005775 від 09 липня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, стрільця штурмового спеціалізованого відділення штурмового спеціалізованого штурмового взводу штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , солдата, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29 листопада 2023 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом. Невідбутий строк 7 років 11 місяців 1 день,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся старший слідчий СВ відділу поліції №4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з клопотанням, яке погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, по кримінальному провадженню № 0005775 від 09 липня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді стрільця штурмового спеціалізованого відділення штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, з метою ухилення від військової служби, 01.07.2024 незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), в умовах воєнного стану самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 , та був відсутній на службі без поважних причин, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби тривалістю понад три доби. Реалізуючи та доводячи свій злочинний умисел до кінця, солдат ОСОБА_5 з 01.07.2024 не вживав жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 , не звертався до медичних установ, правоохоронних органів, органів державної влади чи органів місцевого самоврядування та не повідомляв про свою належність до військової служби, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

11.03.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий у клопотанні, яке підтримав прокурор посилалася на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим, з метою забезпечення його належної поведінки при виконанні процесуальних обов`язків, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 з розташуванням у АДРЕСА_3 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання, просив їх задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні та направити його для проходження військової служби до військової частини за контрактом, оскільки він щиро бажає повернутися для проходження військової служби. Розмір застави він не має можливості сплатити.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, вказала, що прокурором не доведено наявність зазначених у клопотанні ризиків, оскільки ОСОБА_5 від органу досудового розслідування не переховувався, ніякого впливу на свідків не здійснював, тривалий час перебував за місцем свого мешкання, жив разом з батьками. Просила відмовити у задоволені клопотання, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту та розглянути можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд доходить висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

В свою чергу, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 09.07.2024, довідкою № 11848 про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 , матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 , протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом обшуку від 11.03.2026, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби вчиненого в умовах воєнного стану, за яке чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий за вчинення корисливого особливо тяжкого злочину, звільнений від відбування покарання умовно-достроково з метою проходження військової служби за контрактом.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурором доведено обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам, з урахуванням особи підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення у якому він підозрюється, отже доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту не є слушними.

Суд зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, суд враховує, що згідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Таким чином, сукупність наданих суду матеріалів та вищевикладені обставини надають суду законні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Оскільки кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 входить до вищевказаного переліку, передбаченого ч. 8 ст. 176 КПК України, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, підстав для визначення розміру застави суд не вбачає, оскільки застосування застави у такому разі не відповідатиме тяжкості та характеру вчиненого злочину, а також особі підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 з розташуванням у АДРЕСА_3 , строком на 60 днів, з моменту фактичного затримання з 11 березня 2025 року по 09 травня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1