Номер справи 175/3290/26
Номер провадження 1-кс/175/370/26
УХВАЛА

іменем України

20 лютого 2026 року селище Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні

клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3

про арешт майна у кримінальному провадженні №0000319 від 16.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.02.2026 засобами поштового зв`язку прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Донецької обласної прокуратури до суду направлено клопотання про арешт майна.

Клопотання надійшло до суду та зареєстровано 18.02.2026.

Клопотання обґрунтоване наступним:

Слідче відділення Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області розслідує це кримінальне провадження за тими обставинами, що 16.02.2026 до чергової частини Відділення поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що 16.02.2026 о 10:59 на блок-посту, розташованому в с. Знаменівка Краматорського району Донецької області, зупинено автомобіль "Рено Преміум 385", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , в кузові якого транспортувалися незаконно виготовлені тютюнові вироби у вигляді пачок сигарет без марок акцизного податку.

16.02:2026, в період часу з 13:43 по 13:55 слідчим проведено огляд місця події на стаціонарному блок-посту в с. Знаменівка Краматорського району Донецької області, де виявлено транспортний засіб - автомобіль марки «Рено Преміум 385» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який є водієм підприємства ТОВ «Делівері». За письмовою згодою водія даного автомобілю ОСОБА_4 оглянуто транспортний засіб, в кузові якого виявлено:

- посилка №, отримувач ОСОБА_5 , в якій знаходились тютюнові вироби - 1000 пачок сигарет «ЛайкіСтрайк», 500 пачок сигарет «Ротманс», без марок акцизного податку;

- посилка № , отримувач ОСОБА_5 , в якій знаходились тютюнові вироби - 500 пачок сигарет «Мальборо» без марок акцизного податку;

- посилка № , отримувач ОСОБА_6 , в якій знаходились тютюнові вироби - 500 пачок сигарет «Маршал» без марок акцизного податку;

- посилка №, отримувач ОСОБА_6 , в якій знаходились тютюнові вироби - 500 пачок сигарет «Кент», 480 пачок сигарет «Комплімент», без марок акцизного податку.

За результатами огляду слідчим тимчасово вилучено 3480 пачок сигарет різних найменувань без марок акцизного податку.

На теперішній час, з урахуванням обмеженого строку для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в ході досудового розслідування достовірно не встановлено власника вилученого майна, однак з урахуванням обставин його вилучення є достатні підстави вважати, що власником вилучених 1000 пачок сигарет «ЛайкіСтрайк», 500 пачок сигарет «Ротманс», 500 пачок сигарет «Мальборо» є ОСОБА_5 , а власником 500 пачок сигарет «Маршал», 500 пачок сигарет «Кент», 480 пачок сигарет «Комплімент» є ОСОБА_6 , що підтверджуються накладними на вказаний вантаж. Однак на дату звернення з клопотанням не встановлено повних анкетних даних, адреси мешкання та засоби зв`язку вказаних осіб.

Постановою слідчого від 16.02.2026 вищезазначене тимчасово вилучене майно, що підпадає під ознаки зазначені в п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000349 від 14.02.2026.

В клопотанні прокурор просить накласти арешт на вилучені в ході огляду1000 пачок сигарет «ЛайкіСтрайк», 500 пачок сигарет «Ротманс», 500 пачок сигарет «Мальборо», що належать ОСОБА_5 та 500 пачок сигарет «Маршал», 500 пачок сигарет «Кент», 480 пачок сигарет «Комплімент», що належать ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити.

Володільці майна в судове засідання не з`явились. Згідно ст.172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити з огляду на наступне.

На підтвердження існування обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204 КК України до клопотання долучено протокол огляду місця події від 16.02.2026 блок-пост в с. Знаменівка Краматорського району Донецької області, в ході якого було оглянуто транспортний засіб - автомобіль марки «Рено Преміум 385» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який є водієм підприємства ТОВ «Делівері». В ході огляду транспортного засобу виявлено та вилучено: посилка №, отримувач ОСОБА_5 , в якій знаходились тютюнові вироби - 1000 пачок сигарет «ЛайкіСтрайк», 500 пачок сигарет «Ротманс», без марок акцизного податку; посилка № , отримувач ОСОБА_5 , в якій знаходились тютюнові вироби - 500 пачок сигарет «Мальборо» без марок акцизного податку; посилка № , отримувач ОСОБА_6 , в якій знаходились тютюнові вироби - 500 пачок сигарет «Маршал» без марок акцизного податку; посилка №, отримувач ОСОБА_6 , в якій знаходились тютюнові вироби - 500 пачок сигарет «Кент», 480 пачок сигарет «Комплімент», без марок акцизного податку.

Постановою старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 16.02.2026 вилучені в ході огляду місця події речі тютюнові вироби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000319.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підставою арешту майна з метою збереження речових доказів, згідно з ч.3 ст. 170 КПК України, є відповідність такого майна, критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, яка в свою чергу встановлює конкретні критерії, за якими майно може бути визнане речовим доказом в справі.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання про арешт майна обґрунтовано саме тим, що тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення за ст.204 КК України, а отже є речовими доказами, для забезпечення збереження яких слід накласти арешт на майно в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Також прокурор вказував, що сигарети без марок акцизного податку вилучено із обігу, що є самостійною підставою для арешту такого майна.

Слідчий суддя не погоджується з поясненнями прокурора, що тютюнові вироби без марок акцизного податку є майном, вилученим із обігу.

Згідно Цивільного кодексу України, Постанови ВР України "Про право власності на окремі види майна" від 17 червня 1992 року 2471-XII володіння громадян тютюновими виробами, за відсутності марок акцизного податку, не заборонено. Обіг тютюнових виробів є контролюваним, та має відповідати вимогам Податкового кодексу України, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18 червня 2024 року№ 3817-IX. Кримінально караним є незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів (ст.204 КК України).

Доказів збуту підакцизних товарів у цьому кримінальному провадженні не здобуто, відправників і одержувачів посилок не допитано. Відтак відсутність на тютюнових виробах марок акцизного податку не спричиняє їх безумовний і автоматичний арешт, оскільки чинне законодавство не забороняє володіти таким майном.

Статтею 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 ч. 2 ст. 170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя встановив, що доступ до майна, про арешт якого заявлено клопотання, органом розслідування отримано без достатніх правових підстав.

Так, згідно протоколу огляду місця події 16.02:2026 на стаціонарному блок-посту в с.Знаменівка Краматорського району Донецької області у транспортному засобі, який використовував водій ТОВ «Делівері» в кузові виявлено, вскрито та вилучено чотири посилки №, №, №, №. Вскриті посилки були марковані відповідними наліпками, що вказували, що коробки є посилками. Водій надав для огляду ТТН №000063384 від 16.02.2026, помічену як "Пошта Поштовий багаж Термінова доставка", вказано "Замовник", "Вантажопідправник" "Вантажоодержувач" - ТОВ "Делівері" 32).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку станом на 06.02.2026 ТОВ "Делівері" (Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛІВЕРІ" 31738765) включено до Реєстру з приводу надання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень; посилки - без оголошеної цінності; посилки - з оголошеною цінністю; Номер та дата рішення НКЕК про внесення відомостей про оператора поштового зв`язку- № 111 від 07.03.2017.

За змістом ч.3, ч.4 ст.261 КПК України, виключно накладення арешту на кореспонденцію надає право слідчому здійснювати огляд і виїмку цієї кореспонденції. Кореспонденцією, передбаченою цією статтею, є листи усіх видів, бандеролі, посилки, поштові контейнери, перекази, телеграми, інші матеріальні носії передання інформації між особами.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 261 КПК України накладення арешту на кореспонденцію особи без її відома проводиться у виняткових випадках на підставі ухвали слідчого судді. Арешт на кореспонденцію накладається, якщо під час досудового розслідування є достатні підстави вважати, що поштово-телеграфна кореспонденція певної особи іншим особам або інших осіб їй може містити відомості про обставини, які мають значення для досудового розслідування, або речі і документи, що мають істотне значення для досудового розслідування. Після закінчення строку, визначеного в ухвалі слідчого судді, накладений на кореспонденцію арешт вважається скасованим.

Згідно ст.258 КПК України арешт, огляд і виїмка кореспонденції є різновидом втручання в приватне спілкування, яке не допускається без ухвали слідчого судді. Згідно ст.246, ст.247 КПК України розгляд клопотань щодо проведення такого виду негласної слідчої (розшукової) дії як арешт, огляд і виїмка кореспонденції здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст. 262 КПК України огляд затриманої кореспонденції проводиться в установі зв`язку, якій доручено здійснювати контроль і затримувати цю кореспонденцію, за участю представника цієї установи, а за необхідності - за участю спеціаліста. У присутності зазначених осіб слідчий вирішує питання про відкриття і оглядає затриману кореспонденцію. При виявленні в кореспонденції речей (у тому числі речовин), документів, що мають значення для певного досудового розслідування, слідчий у межах, визначених ухвалою слідчого судді, здійснює виїмку відповідної кореспонденції або обмежується зняттям копій чи отриманням зразків з відповідних відправлень. Зняття копій чи отримання зразків здійснюється з метою збереження конфіденційності накладення арешту на кореспонденцію. У разі необхідності особою, яка проводить огляд поштово-телеграфної кореспонденції, може бути прийняте рішення про нанесення на виявлені речі і документи спеціальних позначок, обладнання їх технічними засобами контролю, заміну речей і речовин, що становлять загрозу для оточуючих чи заборонені у вільному обігу, на їх безпечні аналоги. У разі відсутності речей чи документів, які мають значення для досудового розслідування, слідчий дає вказівку про вручення оглянутої кореспонденції адресату. Про кожен випадок проведення огляду, виїмки або затримання кореспонденції складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу. У протоколі обов`язково зазначається, які саме відправлення були оглянуті, що з них вилучено і що має бути доставлено адресату або тимчасово затримано, з яких відправлень знято копії чи отримано зразки, а також про проведення інших дій, передбачених частиною другою цієї статті. Керівники та працівники установ зв`язку зобов`язані сприяти проведенню негласної слідчої (розшукової) дії і не розголошувати факт її проведення чи отриману інформацію.

Слідчим суддею встановлено, що 16.02.2026 під час огляду місця події на стаціонарному блок-посту в с.Знаменівка Краматорського району Донецької області у транспортному засобі фактично було здійснено огляд та виїмку кореспонденції, доставку якої здійснював оператор поштового зв`язку ТОВ «Делівері», було вскрито та вилучено чотири посилки.

Дозволу на проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії у слідчого судді апеляційного суду отримано не було.

Згідно ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст.86 КПК України).

Оскільки огляд та виїмку кореспонденції було проведено без попереднього дозволу суду, докази, отримані в результаті огляду місця події 16.02.2026 є недопустимими, оскільки отримані внаслідок істотного порушення прав людини і основоположних свобод.

Слідчий суддя у відповідності до п.2 ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, серед іншого, повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

З огляду на наведені вище порушення слід дійти висновку, що майно, про арешт якого звернувся прокурор, неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні, що саме по собі є підставою для відмови у задоволенні клопотання, поданого за п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Крім того слідчий суддя зауважує, що по своїй суті порушене у клопотанні питання арешту майна складає категорію "арешту кореспонденції", що як передбачена у ст.261 КПК України негласна слідча (розшукова) дія має санкціонуватись слідчим суддею апеляційного, а не місцевого суду.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових і фактичних підстав до задоволення клопотання.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У зв`язку із відмовою у задоволенні клопотання у прокурора та слідчого виникає обов`язок щодо негайного повернення усього вилученого майна особі, у якої воно було вилучено, тобто ТОВ "Делівері".

Керуючись ст.ст. 86, 87, 132, 167, 170-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Донецької обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні №0000319 від 16.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України - відмовити.

Ухвала про арешт майна або відмову у ньому може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1