УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 686/35432/25

провадження № 51 - 440 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження (справа № 686/35432/25) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409, ч. 4 ст. 410. ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 129 Кримінального кодексу України (далі - КК); ОСОБА_7 - за ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366. ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409. ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28. ч. 5 ст. 426-1 КК; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - за ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання від захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Клопотання захисника, подане в інтересах ОСОБА_6 , мотивоване тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000357 було направлено до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з порушенням правил територіальної підсудності.

На думку захисника, інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення були вчинені на території м. Дніпра, м. Запоріжжя, м. Києва та Київської області. При цьому захисник зазначає, що останнє за часом кримінальне правопорушення було закінчено в м. Запоріжжі за адресою: вул. Деповська, 121, де проводилися обшук та затримання осіб, а відтак, на його переконання, розгляд кримінального провадження має здійснюватися судом, до територіальної юрисдикції якого належить зазначена адреса, а саме Заводським районним судом м. Запоріжжя.

Крім того, захисник зазначає, що найбільш тяжкий злочин, інкримінований обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 410 Кримінального кодексу України (далі - КК) було вчинено в м. Покровську Донецької області, а тому, на його думку, кримінальне провадження підсудне Покровському міськрайонному суду Донецької області.

Посилаючись на рішення Вищої ради правосуддя «Про зміну територіальної підсудності судових справ», зокрема щодо Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (Покровського міськрайонного суду Донецької області), відповідно до якого з 02 вересня 2024 року змінено територіальну підсудність судових справ зазначеного суду шляхом передачі їх на розгляд до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (нині - Заводський районний суд м. Кам`янського), захисник просить направити це кримінальне провадження на розгляд до вказаного суду.

Перевіривши доводи наведені у клопотанні, заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Положеннями ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушеннями правил територіальної підсудності.

Як вбачається із матеріалів провадження, 04 грудня 2025 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000357 від 27 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409, ч. 4 ст. 410. ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 129 КК; ОСОБА_7 - за ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366. ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409. ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28. ч. 5 ст. 426-1 КК; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - за ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК.

Зі змісту цього акту вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 інкриміновано вчинення кількох кримінальних правопорушень, серед яких, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 410 КК, відповідно до положень ст. 12 КК, є найбільш тяжким.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , обґрунтовуючи подане клопотання, зазначає, що останнє за часом кримінальне правопорушення було вчинене у м. Запоріжжі, посилаючись на момент припинення протиправних дій унаслідок проведення слідчих дій - обшуку та затримання осіб. Разом з тим він просить направити кримінальне провадження на розгляд до суду Дніпропетровської області, вказуючи місце закінчення найбільш тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК.

Такі доводи є суперечливими та непослідовними, оскільки фактично поєднують різні критерії визначення територіальної підсудності та не містять чіткої й узгодженої позиції щодо того, який саме суд є належним для розгляду вказаного кримінального провадження.

З огляду на викладене, підстав для направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 32, 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження (справа №686/35432/25) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409, ч. 4 ст. 410. ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 129 Кримінального кодексу України (далі - КК); ОСОБА_7 - за ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366. ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409. ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28. ч. 5 ст. 426-1 КК; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - за ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч.4 ст. 409 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_2 ОСОБА_3