Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кп/711/252/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 05.03.2024 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.372, ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ст.340, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 05.03.2024 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.372, ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ст.340, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03.11.2025 вказане кримінальне провадження було призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_4 заявив клопотання про відвід прокурора ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 0000195 від 05.03.2024 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.372, ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ст.340, ч.1 ст.366 КК України. Мотивує тим, що ОСОБА_5 виконано вимоги ст. 290 КПК України, та вона ознайомилася з матеріалами справи, особисто отримала обвинувальний акт та реєстр та за домовленістю із стороною обвинувачення слідчим ДБР Табановим, який діяв з відома прокурорів у справі, виїхала за межі України. При цьому рішенням Печерського суду про обрання їй запобіжного заходу, обов`язку здати паспорт для виїзду за кордон та не покидати межі України у неї не було (відомості про перетин кордону додаються). Обвинувальний акт у справі стосовно ОСОБА_5 направлено до суду 06.11.24, обвинувачення стосується подій січня 2014 року, тобто станом на час направлення справи до суду строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначені ст. 49 КК, сплили. Єдиною підставою, яка заважає ОСОБА_5 прийняти рішення про закриття справи є її переконлива впевненість у своїй невинуватості, намагання очистити своє ім`я від несправедливого та безпідставного обвинувачення. З 06.11.24 по 30.03.26 у справі фактично не відбулося жодного судового засідання по суті, справа перебуває у підготовчому провадженні. Клопотання та скарги захисту протягом понад року не розглянуті. Прокурор у справі ОСОБА_3 системно зловживає своїми процесуальними правами, затягуючи розгляд справи, зокрема заявляв необґрунтовані відводи, зривав засідання за надуманими мотивами, клопотав про оголошення перерв під різними приводами, тощо. Натомість жодне із судових засідань у справі з причин неявки його підзахисної в судове засідання чи неможливості провести засідання в режимі ВКЗ із ОСОБА_5 зірвано не було. Судом ухвалено рішення про проведення всіх судових засідань у справі із ОСОБА_5 в режимі відеоконференції. Повноваження прокурора у справі Богатирьову надані постановою прокурора, яка винесена поза межами строків досудового розслідування. У судовому засіданні 09.02.26 прокурор ОСОБА_6 вручив стороні захисту клопотання про зупинення кримінального провадження та оголошення ОСОБА_5 у розшук. Вважає, подачу даного клопотання та перелічені вище дій прокурора у справі незаконними, системними, тиском на ОСОБА_5 та її родину, зокрема на обставини пов`язані із лікуванням та отриманням освіти її малолітнім сином, який є дитиною з інвалідністю, такими, що у своїй сукупності вказують на наявність підстав для відводу даному прокурору. Так, ОСОБА_5 утримує свою дитину з інвалідністю, яка потребує постійного догляду та медичного супроводу. У зв`язку із збройною агресією та необхідністю отримання сучасного лікування та обстежень для Дитини, вона із Сином постійно проживають у Королівстві Данія, відповідно за відсутності можливості лишити дитину саму, безпосередньо прибувати у кожне судове засідання можливості остання не має (підтверджуючі дані обставини докази в матеріалах справи). ОСОБА_5 має електронний кабінет ЄСІТС, її особу підтверджено КЕП, вона неодноразово приймала участь у судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції. В судове засідання 31.07.25 ОСОБА_5 прибула особисто, підтвердила приведені у клопотаннях обставини, відповіла на питання суду та учасників процесу, вчергове висловила клопотання про участь у наступних судових засіданнях у режимі відеоконференції. Докази поважності причин неприбуття обвинуваченої у судові засідання наявні в матеріалах справи, вони вперше були відкриті стороні обвинувачення прокурору ОСОБА_7 , оскільки вони були предметом дослідження при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу 16.10.24 та відображені в Ухвала слідчої судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 у справі №757/47279/24 від 16.10.24, яка скеровувалася прокурору та перебуває у матеріалах кримінального провадження № 0000195. Такими доказами є: 1. Свідоцтво про народження ОСОБА_9 ( Серія 1- СР № 225248). 2. Копія посвідчення про інвалідність ОСОБА_9 ( Серія ААГ№ 114 714). 3.Свідоцтво про смерть ОСОБА_10 НОМЕР_1 . 4. Пенсійне посвідчення ОСОБА_11 № НОМЕР_2 на 1 арк. 5. Посвідчення члена сім`ї загиблого ОСОБА_11 Серія Г № 042413 на 1 арк. 6. Медична довідка ОСОБА_11 по потребу стороннього догляду на 1 арк. 7. Свідоцтво про смерть ОСОБА_12 Серія 1-СР № 249300. 8. Скерування до Esbjerg Sygehus Grinsted ( медичної установи в Королівстві Данія ) ОСОБА_5 на 3 арк. 9. Копія УЗД ОСОБА_5 від 15.10 2024 року на 1 аркуші. 10. Направлення до медичних установ ОСОБА_9 в ОСОБА_13 на 10 арк. 11. Рішення Varde Kommune Королівства Данія про забезпечення ОСОБА_9 спеціальної освіти та іншої спеціальної допомоги на 4 арк. В питанні забезпечення права на справедливий суд необхідно зазначити на акцентах Європейського суду з прав людини на необхідності забезпечення права на захист від обвинувачення, справедливості провадження («Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року), «Едвардс і Льюіс проти Сполученого Королівства» від 27 жовтня 2004 року, «Джасперс проти Сполученого Королівства» від 16 лютого 2000 року. За описаних обставин, суд, обвинувачення не ї справедливими і неупередженими. Діями прокурора ОСОБА_3 чиниться тиск на ОСОБА_5 , зокрема за рахунок вразливості її малолітнього сина та сімейних обставин, можливості перебувати у безпечних для ОСОБА_5 та її сина умовах, отримувати соціальну підтримку, лікування та навчання від уряду Королівства Данія. Таким чином, подаючи клопотання про оголошення у розшук ОСОБА_5 прокурор намагається нівелювати/змінити рішення суду про проведення всіх судових засідань із ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, вчергове вчинити тиск на останню, користуючись її вразливим становищем. Резюмуючи викладене, сторона захисту констатує, що прокурор у справі ОСОБА_6 особисто заінтересований в результатах кримінального провадження та існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 77-78, 80 КПК України, просить суд відвести прокурора ОСОБА_3 від розгляду у даному провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала заяву свого захисника та просила суд відвести прокурора ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за її обвинуваченням. Вважає, що прокурор ОСОБА_14 має особисту зацікавленість у розгляді даного кримінального провадження, через що постійно чинить на неї тиск. Та існують обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про відвід його, як прокурора у даному кримінальному провадженні, заперечив. Вважає, що він виконує свої обов`язки в межах наданих йому чинним КПК, і саме сумлінне виконання покладених на нього державою обов`язків не влаштовує сторону захисту під час розгляду даного кримінального провадження. Посилання захисника про те, що саме з вини прокурора затягується розгляд даного провадження є надуманим, оскільки саме поведінка обвинуваченої та її захисника, зокрема неприбуття особисто в судові засідання, подання постійних клопотань, скарг та відводів і призводить до безпідставного затягування розгляду даного провадження. З огляду на викладене просить суд відмовити в задоволенні клопотання про його відвід в даному провадження.

Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Керівні принципи ООН щодо ролі обвинувачів (прокурорів) та Стандарти професійної відповідальності та основні обов`язки і права прокурорів, ухвалені Міжнародною асоціацією прокурорів 1999 року, а також Рекомендації щодо ролі прокуратури в системі кримінального судочинства, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 2000 року, передбачають, що прокурори повинні виконувати свої обов`язки, не керуючись страхом, уподобаннями чи упередженнями.

Зокрема, вони повинні виконувати свої обов`язки відповідно до принципів безсторонності та діяти об`єктивно.

Відповідно до практики ЄСПЛ безсторонність (неупередженість) означає відсутність упередженості та необ`єктивності, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, пункт 93). Зазвичай існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ встановлюється згідно з двома критеріями. Перший критерій, суб`єктивний, враховує особисті переконання та поведінку конкретного судді, а в цій конкретній справі прокурора та слідчого, тобто чи мав прокурор чи слідчий особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі. Другим критерієм є об`єктивний, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам прокурор та слідчий, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обгрунтований сумнів у його безсторонності, що може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (рішення від 24 лютого 1993 року у справі «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії», № 33958/96, п. 42, ЕСНЯ 2000-ХІІ).

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій прокурора.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід прокурору, якщо сторона має сумнів в безсторонності прокурора, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Разом з тим, відповідно до ст.10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, прокурор зобов`язаний діяти справедливо, неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Також, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні відповідного провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Як зазначалося вище, стаття 77 КПК України містить вичерпний перелік підстав, які унеможливлюють участь прокурора у кримінальному провадженні.

Як встановлено в судовому засіданні, захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 , як підставу відводу прокурора ОСОБА_3 в даному провадженні, зазначає системне зловживання процесуальними правами, які затягують розгляд справи, зокрема заявлення необґрунтованих відводів, зриви засідання за надуманими мотивами, клопотав про оголошення перерв під різними приводами, тощо. Крім того, на думку захисту, прокурор ОСОБА_3 здійснює тиск на ОСОБА_5 , зокрема за рахунок вразливості її малолітнього сина та сімейних обставин, можливості перебувати у безпечних для ОСОБА_5 та її сина умовах, отримувати соціальну підтримку, лікування та навчання від уряду Королівства Данія. Таким чином, подаючи клопотання про оголошення у розшук ОСОБА_5 прокурор намагається нівелювати/змінити рішення суду про проведення всіх судових засідань із ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, вчергове вчинити тиск на останню, користуючись її вразливим становищем, що на думку захисту свідчить про особисту зацікавленість прокурора ОСОБА_3 в результатах кримінального провадження.

Проте в ході розгляду клопотання захисту, судом не встановлено обставин, які б свідчили про заінтересованість та упередженість прокурора ОСОБА_3 в результатах розгляду кримінального провадження, а підстави на які посилається адвокат ОСОБА_4 в клопотанні про відвід прокурора, не передбачені чинним КПК України, зокрема ст.77 КПК України.

Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість прокурора ОСОБА_3 в результатах розгляду кримінального провадження, тому суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 35,75,81, 369-372, 376, 459-464 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0000195 від 05.03.2024 стосовно ОСОБА_5 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.372, ч.2 ст.28 ч.3 ст.371, ч.2 ст.28 ст.340, ч.1 ст.366 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути включені в апеляційну скаргу на рішення, яке буде прийнято за наслідками розгляду кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1