ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29622/25

Провадження № 11-сс/820/81/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_1 перевірила апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_2 на ухвалу слідчого Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2026 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000063, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 204, ч.1 ст. 209 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької областііз клопотанням про скасування арешту на майно, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 грудня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000063 від 10.04.2025 за ч. ч. 1, 2 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, а саме

- мобільний телефон марки iPhone 16 PRO, чорного кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 із сім картою мобільного оператора ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_3 поміщено до сейф-пакету № NPU 5148953;

- мобільний телефон марки iPhone 15 PRO чорного кольору, imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 , поміщено до сейф-пакету № NPU 5148952,

- мобільний телефон марки іPhone чорного кольору поміщено до сейф-пакету № NPU 5148954,

- грошові кошти в сумі 14500 доларів США (банкноти номіналом по 100 доларів США у кількості 145 шт. з наступними серіями та номерами: PL48405781J, PL48405779J, PK13035133F, LB22758321G, PG18210412D, PB08299500S, LC38025250A, PF32804874P, MB59133619E, PF32804875P, PB74815492A, PE97033862A, LB90321887N, QD04630263A, LF89966711H, PK30491265E, PG90871976C, LF16638330C, LD31530671D, LF83769213F, LA09678635B, LI47462739A, LB68163011W, LG13277912E, LK30083304D, PG33768141D, PJ11511038A, PC52886762B, PF32112186K, PA28530938C, PF92847517K, PA28530939C, PA28530976C, LB87446416J, PK32928684F, PK42861339H, PF66264901J, PB71942978N, PL94620022P, PA46746105A, PF77307711C, PB88687520A, MG32470420A, PF65441044B, LB88964466K, MA52585998A, PF86085119K, LG89062186D, MB24184327G, LE07494709F, LF17287697L, LL52033791G, LF65091498H, LB53859574G, LB48915841F, LB17962448P, LB34938110C, QI24294063A, PE44867334E, LB14783134K, QK90370026B, QI24294064A, MD10686109B, LI69861667A, MB09419073P, MB64483120F, LK88317110E, LB50629316D, ML32331184E, LG69055189D, MB56077441L, LG69714123B, QJ32633475A, QJ32633489A, QJ32633491A, QL35681574B, QL35681825B, PB88687521A, LL87802644C, PI58852621A, QJ00758288B, LL87802647C, QK90370063B, LG38605752A, ML31279108C, LL29299277A, PG15466015C, LF58619697A, LK79252516F, PF95151081E, LJ88476420B, LL67008606A, LB31338241H, LB31338250H, QI24294059A, LB07178166H, LB45692604P, LF00264678H, LJ34174786A, MB55233087F, LB12018413W, LB31338217H, LB68163039W, LL25421381G, LL74057625C, LK83519748F, LF38209955E, LB88808155Q, QI24294062A, LI75234994A, QI24294061A, QI24294060A, PH30693474B, PF84957223A, PB53565559I, PI24686129A, QL35681578B, PF19236372J, PA57072783A, PH23658932C, PE29157908E, PH23658931C, MB15842644R, QK90370038B, QK90370039B, QK90370042B, QK90370040B, QK90370041B, PI59929957A, QL35681571B, QL35681587B, PF76719399K, QK90370037B, QK90370027B, QK90370028B, QK90370029B, QK90370030B, QK90370031B, QK90370032B, QK90370033B, QK90370034B, QK90370035B, MK55370484C, PL48405778J, PA45991612C, які містились у сейф-пакеті № RIC 2207175 та поміщені у сейф-пакет № 7361382, разом із первинним упакуванням;

- грошові кошти в сумі 10750 (банкноти номіналом по 50 гривень у кількості 3 шт. з наступними серіями та номерами: ЕБ0634191, АС4672660, АА9349457, банкноти номіналом по 100 гривень у кількості 8 шт. з наступними серіями та номерами: ЕЄ2557859, ЄА9903699, ЕД3100511, ЕЄ8374622, ЕЗ5093375, ЕЄ8366522, ЄИ0070761, АЛ2490003, банкноти номіналом по 200 гривень у кількості 9 шт. з наступними серіями та номерами: АТ2108638, ЕБ7552014, ЕЄ8074277, АК6548730, ЄВ7295874, ЄЗ1682759, БУ0419724, ЄГ8823284, ЗА6038021, банкноти номіналом по 500 гривень у кількості 10 шт. з наступними серіями та номерами: ЛБ6880903, ЛБ6880897, КГ7168140, ЛБ6880904, ЛБ6880899, ЛБ6880896, ЛБ6880901, ЛБ6880898, ЛВ5544058, ЛБ6880900, банкноти номіналом по 1000 гривень у кількості 3 шт. з наступними серіями та номерами: ЛЕ0656138, ЛВ7804361, ВУ7351936), які містились у сейф-пакеті № CRI 1216118 та поміщені у сейф-пакет № 7361382, разом із первинним упакуванням;

- грошові кошти в сумі 30 Євро (банкнота номіналом 20 Євро із серійним номером UA та банкнота номіналом 10 Євро із серійним номером WB.), які містились у сейф-пакеті № CRI 1216115 та поміщені у сейф-пакет № 7361382, разом із первинним упакуванням.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2026 року відмовлено у задоволенні поданого клопотання про скасування арешту на майно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із судовим рішенням, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про скасування арешту на зазначене у клопотанні майно.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що про розгляд

клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду 17.12.2025 та в подальшому 24.12.2025 ні ОСОБА_2 як власника грошових коштів, ні її цивільного чоловіка ОСОБА_3 ніхто не повідомляв, копії даного клопотання та додатків до нього вона теж не отримувала, а про факт накладення арешту їй стало відомо зі слів ОСОБА_3 24 грудня 2025 року.

25 грудня 2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 було отримано копію ухвали від 24.12.2025 про накладення арешту на вилучені кошти та майно, а також надано для ознайомлення письмові докази, на підставі яких слідчим суддею було прийняте таке рішення.

Ознайомившись із змістом ухвали слідчого судді від 24.12.2025 про накладення арешту на вилучений мобільні телефони та грошові кошти, з письмовими доказами поданими прокурором, ОСОБА_2 вважає, що на даному етапі рішення про арешт накладено необґрунтовано.

Зокрема, при прийнятті рішення слідчим суддею не враховано те, що подане

прокурором клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно не

містить зазначені відомості, що прямо мають бути вказані в клопотанні згідно вимог ч. 2 ст.

174 КПК України, а саме, не зазначений розмір шкоди внаслідок злочинів до яких ОСОБА_2 і її чоловік ОСОБА_3 нібито причетні, та не зазначені конкретні факти і докази, що свідчать про використання телефонів до якихось протиправних дій, а кошти отриманні саме внаслідок цих дій.

Також слідчим вказано, що грошові кошти та телефони являються тимчасово вилученим майном під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 24.11.2025 та визнані речовими доказами постановою слідчого від 12.12.2025.

З даного приводу ОСОБА_2 зазначає, що обшук слідчими проводився на підставі ухвали слідчого судді від 24.11.2025, в якій надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання громадянина ОСОБА_4 за адресою:

АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить громадянину ОСОБА_5 , і жодних даних про надання обшуку житла, де проживає ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 , там не вказано.

Крім того, під час проведення обшуку вона разом з ОСОБА_3 була присутня за цією адресою і слідчі навіть не запитували про грошові кошти і про телефони, не пропонували їх видати добровільно, тим більше ніхто нічого не ховав і кошти були знайдені слідчими не в якомусь прихованому таємному місці. Коли вилучали і описували грошові кошти, слідчі навіть не поцікавились що це за грошові кошти і кому вони належать, а ОСОБА_2 навіть не вписали в протокол обшуку.

Апелянт зазначає, що усі грошові кошти вилучені в ході обшуку, в тому числі значна сума 14500 доларів США належать їй особисто і жодного відношення до ОСОБА_3 не мають і готова в суді це підтвердити і за необхідності документально.

Крім того, в порушення вимог ч. 2 ст. 176 КПК України не зазначено прокурором про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) у даному кримінальному провадженні, а також відсутнє посилання на розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Також, прокурором, первинне клопотання подане до суду з пропущенням строку звернення щодо тимчасового вилученого майна передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України і з порушенням порядку, зокрема через якихось приватних осіб та кур?єрів з нової пошти лише на 4 день після обшуку, що на думку ОСОБА_2 є лише з однією метою, щоб не повертати вилучене майно та кошти. Також не зрозуміло, яким чином прокурор при поданні повторного клопотання зміг оглянути усі вилучені грошові кошти і переписати їх серії та номери, без присутності власника майна.

Крім того, в клопотанні прокурор посилається про те, що все тимчасово вилучене майно і грошові кошти визнані речовим доказом згідно постанови слідчого від 12.12.2025 року, в якій не описані ні номери ні серії купюр, а також не зазначено про те, що після того як вони були запаковані в сейф-пакети проводилось якісь огляди додаткові. і зазначено що грошові кошти передано на зберігання до банківськоїустанови. Тому не зрозуміло на якій підставі і яким чином прокурор розпаковував речові докази, яким чином оглядав і хто був присутній, так як ОСОБА_2 як власник грошових коштів присутня не була.

Мотиви суду

Ознайомившись з апеляційною скаргою, доходжу висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя у порядку статті 174 КПК України розглянув клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня2025 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Так, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

9-1) застосування тимчасових обмежень діяльності юридичної особи та/або тимчасових обмежень в отриманні прав та/або переваг або відмову у застосуванні таких обмежень;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

11-1) продовження відсторонення від посади;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

За змістом частини 3 статті 309 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже законодавець визначив саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності ухваленого слідчим суддеюрішення, яке не включено до переліку статті 309 КПК України.

Зазначеними нормами КПК України не передбачено право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді про відмову у скасуванні арешту на майно.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у зв`язку з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Окрім того, суд також враховує правові позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду (ухвала Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/118, ухвала колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі №308/3952/18), якими встановлено, що в аспекті положень статті 309 КПК України, ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами статті 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню. Апеляційний суд при вирішенні питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги на таке рішення ухвалює рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19 січня 2026 року про відмову у задоволені клопотаннятретьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арештОСОБА_2 про скасування арешту на майно не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 392, 399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2026 року про відмову у задоволенні клопотання третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_2 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000063, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 204, ч.1 ст. 209 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: