Справа № 474/1071/25
Провадження № 1-кп/474/29/26
ВИРОК

Іменем України

31.03.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження, внесеного 07.08.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, який в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , військовослужбовця по мобілізації, який проходить військову службу на посаді номера 2 мінометного взводу мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

встановив:

13.03.2023р. на виконання Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022р. Про загальну мобілізацію, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності військових частин Збройних Сил України та інших формувань, громадянина України ОСОБА_4 призвано на військову службу по мобілізації та направлено того ж дня для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.03.2023р. № 19 солдат ОСОБА_4 призначений на посаду номера обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, та визначено таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 13.03.2023р., тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_1 із територіального центру комплектування соціальної підтримки, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Зідно з постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 21.01.2025р. у справі № 474/1294/24 провадження № 3/474/6/25, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави, у розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 (три) роки.

01.02.2025р. постанова Врадіївського районного суду Миколаївської області набрала законної сили, про що останній був ознайомлений.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення Іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_4 достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч постанови суду, 09.07.2025р. близько 16 год. 01 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалось, рухаючись по вул. Вишневій поблизу будинку 25 у с-щі Врадіївка Первомайського району Миколаївської області, будучи позбавленим права керування транспортним засобом строком на три роки, керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 , під час чого був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху.

За порушення Правил дорожнього руху щодо ОСОБА_4 інспектором СРПП ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5182656 від 09.07.2025р. за ч. 4 ст. 126 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 386404 від 09.07.2025р. за ч. 1 ст. 130 КУПАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 609736 від 09.07.2025р. за ст. 173 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 609735 від 09.07.2025р. за ст. 185 КУпАП.

В подальшому, постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2025 у справі № 474/782/25 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 386404 від 09.07.2025р., протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 609736 від 09.07.2025р., протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 609735 від 09.07.2025р. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст.ст. 173, 185 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки на підставі постанови Врадіївського районного суду Миколаївської області від 21.01.2025р. у справі № 474/1294/24 провадження № 3/474/6/25, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим з нею, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом та маючи реальну можливість її виконати, 09.07.2025р., близько 16 год. 01 хв., рухаючись по вул. Вишневій у с-щі Врадіївка Первомайського району Миколаївської області, будучи позбавленим права керування транспортним засобом строком на три роки, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, д. н. з. НОМЕР_3 , чим вчинив умисне невиконання вищезазначеної постанови Врадіївського районного суду Миколаївської області від 21.01.2025р.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

23.09.2025р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а 30.10.2025р. вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 : відсутні.

31.03.2026р. між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до вимог глави 35 КПК України, укладена угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, згідно якої ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Сторони угоди не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій, укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість, а також зобов`язується у судовому провадженні беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Домовленості з обвинуваченим щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою. Відповідні домовленості відсутні.

Умови часткового звільнення підозрюваного від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення.

Відсутні умови часткового звільнення підозрюваного від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, оскільки збитків кримінальним правопорушенням не завдано.

Узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення.

Дослідивши особу обвинуваченого ОСОБА_4 , ознайомившись з положенням ст.ст. 63, ч. 1 ст. 382 КК України, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 382 КК України виходячи з наступного.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, беззастережного визнання ОСОБА_4 своєї винуватості в повному обсязі висунутого обвинувачення, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, висловлює даль з приводу вчиненого та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене, та відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, сторони погоджуються за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

В ході досудового розслідування підстав, що унеможливлюють виконання ОСОБА_4 узгодженого виду покарання, не встановлено.

Умови застосування спеціальної конфіскації: підстави для застосування спеціальної конфіскації: відсутні.

Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України:

Сторони угоди розуміють, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди є:

- для прокурора, обвинуваченого - обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Зокрема, у випадку укладення та затвердження даної угоди Обвинувачений та прокурор згідно ст. 473 КПК України у праві оскаржити вказаний вирок суду відповідно до положень статей 394 та 424 даного Кодексу:

- підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Крім того, у випадку укладення та затвердження даної угоди Обвинувачений згідно ч. 2 ст. 473 КПК України відмовляється від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявляти клопотання, виклик свідків і надання суду своїх доказів, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Наслідки невиконання угоди:

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості та визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання. Також просив призначити йому покарання у виді штрафу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просив її затвердити, а також просив визначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Розглянув питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , судом встановлено таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості відповідає приписам ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 31.03.2026р. про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на те, що на стадіях досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід, а також відсутність відповідних клопотань зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не застосовувати щодо обвинуваченого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 370-375, 394, 473, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.03.2026р. укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному 07.08.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1