Справа № 946/859/26
Провадження № 1-кс/946/319/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду заяв ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 перебуває справа № 946/859/26 за заявами ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

16 лютого 2026 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду справи №946/859/26 за заявами ОСОБА_3 про скасування арешту майна (справа №946/859/26, провадження №1-кс/946/319/26).

16 лютого 2026 року дана заява в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Крім того, 17 лютого 2026 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду справи №946/859/26 за заявами ОСОБА_3 про скасування арешту майна (справа №946/859/26, провадження №1-кс/946/332/26).

17 лютого 2026 року дана заява в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду справи №946/859/26 за заявами ОСОБА_3 про скасування арешту майна (справа №946/859/26, провадження №1-кс/946/319/26) та заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду справи №946/859/26 за заявами ОСОБА_3 про скасування арешту майна (справа №946/859/26, провадження №1-кс/946/332/26) об`єднано в одне провадження з присвоєнням об`єднаним справам №946/859/26, провадження №1-кс/946/319/26.

Також, 18 лютого 2026 року до суду від ОСОБА_3 надійшли ще 14 заяв про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду справи №946/859/26 за заявами ОСОБА_3 про скасування арешту майна (Вх. №№ 6479, 6483, 6484, 6485, 6487, 6488, 6489, 6503, 6504, 6505, 6507, 6508, 6509, 6516, 6535).

Свої вимоги заявник мотивує наступним: суддя ОСОБА_4 у своїй практиці розгляду цієї справи демонструє послідовне ігнорування фактичних обставин та процесуальних вимог, що викладені у її клопотаннях, підміняючи їх власною інтерпретацією, яка не відповідає дійсності та суперечить інтересам як власника майна. Ухвалою від 09 лютого 2026 року суддя ОСОБА_4 заявив самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали від 07 грудня 2017 року (справа № 500/6814/17, провадження № 1-р/946/2/26). Підставою для самовідводу послугувало те, що 05 лютого 2026 року, під час проведення співбесіди у приміщенні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, яке транслювалось онлайн на інтернет платформі «YouTube», суддя ОСОБА_4 надавав пояснення по деяким питанням, які ОСОБА_3 просила роз`яснити у заяві від 02.02.2026 року. Однак при цьому суддя ОСОБА_4 заявив самовідвід лише від розгляду заяви про роз`яснення (справа № 500/6814/17), але продовжив розглядати інші заяви ОСОБА_3 , зокрема про скасування арешту майна (справи № 946/859/26 та № 946/951/26). Більше того, вже 12 лютого 2026 року через три дні після визнання своєї упередженості суддя ОСОБА_4 ухвалив рішення про об`єднання цих справ. Це свідчить про вибірковість самовідводу, яка є неприпустимою з точки зору як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ. Якщо суддя ОСОБА_4 визнав наявність об`єктивних підстав для сумнівів у його безсторонності стосовно справи про роз`яснення ухвали від 07.12.2017, то ці ж підстави з тотожною та навіть більшою силою існують стосовно розгляду будь-яких клопотань, пов`язаних з поромом ВИЛ-0224-К у кримінальному провадженні № 0000139, оскільки всі ці справи стосуються наслідків того самого рішення від 07.12.2017, ухваленого суддею ОСОБА_4 . Суддя ОСОБА_4 ухвалою від 07.12.2017 визнав «власником» майна ОСОБА_5 , документи якого є підробленими. При цьому ОСОБА_5 «не заперечував» проти вилучення порому, що є поведінкою, нетиповою для дійсного власника. Суддя ОСОБА_4 ухвалив рішення від 07.12.2017 без повідомлення та участі потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ТОВ «Злагода», чим позбавив їх можливості оспорити підроблені документи ОСОБА_5 . Суддя ОСОБА_4 заявив самовідвід від розгляду заяви про роз`яснення (справа № 500/6814/17), визнавши свою упередженість, однак через три дні продовжив розглядати по суті справи, безпосередньо пов`язані з тим же майном та тими ж обставинами. Суддя ОСОБА_4 систематично кваліфікує клопотання про повернення фактичного володіння як «клопотання про скасування арешту», що об`єктивно спрямовано на створення підстав для маніпуляцій з правовим режимом майна на користь осіб, які претендують на нього за підробленими документами. Ухвалою від 22.06.2017 суддя ОСОБА_7 чітко встановив, що позбавлення власника фактичного володіння поромом є непропорційним та порушує права як власника, так і третіх осіб (фермерів). Суддя ОСОБА_4 менш ніж через шість місяців ухвалив діаметрально протилежне рішення, не навівши жодного обґрунтування, чому обставини змінились настільки, що непропорційний захід став раптово пропорційним.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, шляхом направлення повістки на електронну адресу заявника.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд заяви за його відсутності, якою просив відмовити у задоволенні заяви про відвід.

Слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 не виявив бажання дати пояснення з приводу заявленого відводу.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи заяви про відвід, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Разом з тим, при розгляді заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не встановлено доказів упередженості та зацікавленості судді ОСОБА_4 у результатах розгляду справи та відсутні відомості про наявність, обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості розгляду слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 заяв ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Додаткових підстав, передбачених ст. 75 КПК України, у заяві про відвід слідчого судді зазначено не було.

Суд приходить, до висновку, що обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 не повідомлені та не доведені.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які були б безспірними підставами передбаченими ст. 75 КПК України для відводу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 і в даному випадку необхідно відмовити в задоволенні заяв ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду заяв ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяв ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду заяв ОСОБА_3 про скасування арешту майна (справа №946/859/26) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1