Дата документу 13.02.2026Справа № 554/1843/26
Провадження № 1-кс/554/2493/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000108 від 02.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що 01.02.2026 року до слідчого відділу надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 01.02.2026 року о 19:30 год. вона повернулася додому за адресою: м. Полтава, пров. Комунальний, буд. 3 та виявила відсутність належної їй сумки сірого кольору марки «Adidas», в якій знаходилися наступні речі: телефон марки «Redmi» чорного кольору, планшет марки «Redmi» чорного кольору, дві банківські картки АТ КБ «ПриватБанк», паспорт та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , принтер марки «PeriPage Mini Printer», папка, в якій знаходилися робочі документи та грошові кошти в сумі 1000 грн. Також ОСОБА_5 виявила відсутність двох павербанків чорного та білього кольорів. Таким чином, невідома особа, діючи таємно, маючи прямий умисел, в умовах воєнного стану, шляхом злому вікна, заволоділа вищевказаними речами та грошовими коштами, задавши потерпілій матеріального збитку, сума якого встановлюється.

Відомості про вчинення злочину за даним фактом 02.02.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000108 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

09.02.2026 року в період часу з 11:10 год. по 11:25 год. проведено огляд в кімнаті «Custody Records» Полтавского РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковроди, 2Б, в ході якого громадянин ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A» з об`ємом пам`яті 2/32 GB в корпусі чорного кольору, який було оглянуто, після чого вилучено та поміщено до паперового сейф-пакету НПУ.

Вилучений мобільний телефон постановою слідчого від 09.02.2026 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У ході проведення подальшого досудового розслідування планується проведення слідчих дій, експертиз, а також встановлення інших обставин, необхідних для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучений мобільний телефон має значення речового доказу у кримінальному провадженні, у зв`язку з необхідністю проведення ряду з ним слідчих дій, які вимагають відповідного доступу до нього, з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину, слідчий просить вжити щодо нього такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, одночасно з клопотанням надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. Неприбуття власника майна в судове засідання згідно з положеннями ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчим доведено, що вилучений в ході огляду 09.02.2026 року мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A» з об`ємом пам`яті 2/32 GB в корпусі чорного кольору є доказом злочину, являється об`єктом кримінально протиправних дій та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним мобільним телефоном необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 09.02.2026 року під час огляду мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A» з об`ємом пам`яті 2/32 GB в корпусі чорного кольору, шляхом позбавлення права володіння, користування та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1