Справа № 591/5947/22
Провадження № 1-кп/591/598/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми у кримінальному провадженні за № 0000026 від 11.05.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Середина-Буда Сумської області, громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 332-2 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слобода Буринського району Сумської області, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України

клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

учасники судового провадження:

секретар судового засідання ОСОБА_6

сторони кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_7

з боку захисту:

обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_9

та установив:

06.02.2026 прокурором до Зарічного районного суду м. Суми подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що строк тримання під вартою обвинувачених на підстави ухвали суду спливає 21.02.2026., однак ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу обвинуваченим, залишаються та можуть зашкодити виконанню процесуальних обов`язків. Зокрема, запобігання спробам з боку обвинувачених переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення (пп.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України). На думку сторони обвинувачення запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, адже під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2 КК України, за наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України застосовується запобіжний захід тримання під вартою, безальтернативно.

Прокурор в судовому засіданні подані клопотання підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Захисники обвинувачених проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захист окремо акцентував увагу на тому, що зазначені прокурором ризики є не доведеними матеріалами клопотання, а обвинувачені тривалий час утримуються під вартою, тому відсутні підстави для продовження обвинуваченим запобіжного заходу тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думку своїх захисників.

Оцінка та мотиви Суду

Статтею 17 Закону України від 23.08.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі "Харченко проти України").

Так, під час досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обраний стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинувачених, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що їм інкримінується, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд вважає за доцільне зазначити, що по суті застосування (продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Рішення про продовження одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до КПК тягар доведення наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, покладається на сторону обвинувачення, однак, в свою чергу, сторона захисту має переконати Суд і довести наявність умов, що мінімізують зазначені ризики і спростовують припущення прокурора щодо можливих неправомірних та недобросовісних вчинків обвинуваченого.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених судом не встановлено.

Суд доходить до висновку про подальше існування ризику переховування обвинувачених від суду, адже з огляду на особливу тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину, суворість можливого покарання, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть вдатися до переховування від суду. В матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, до того ж вбачається, що обвинувачені обізнані з анкетними даними свідків у кримінальному провадженні, а тому наявний ризик незаконного впливу обвинувачених на свідків у кримінальному провадженні. Оскільки інкримінований обвинуваченим злочин спрямований проти національної безпеки України, тому перебуваючи на волі, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, існує ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення. Останні мають стійкі проросійські погляди та зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії в тому числі поблизу міста Суми та на частині території Сумської області, по всій території України діє воєнний стан. Існує ризик, що обвинувачені можуть продовжити здійснювати дії направлені на шкоду Національній безпеці України. Крім того, необхідно врахувати, що злочинна діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була припинена лише за втручання правоохоронних органів.

Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а імперативна норма частини шостої ст. 176 КПК України не дозволяє Суду застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні суд не вбачає.

Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів до 16 квітня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали в частині продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 квітня 2026 року включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 (шістдесят) днів до 16 квітня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали в частині продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 квітня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 17 лютого 2026 року о 09 год. 40 хв.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3