ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2026 року у кримінальному провадженні №0000179, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2026 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 23 березня 2026 року, без визначення розміру застави.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу із проханням ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вказує, що оскаржувана ухвала не містить об`єктивного обґрунтування наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та відсутні мотиви не врахування слідчим суддею доводів сторони захисту.

Зазначає, що ОСОБА_7 об`єктивно не може будь яким чином переховуватись від органів слідства/суду, оскільки є особою молодого віку, студентом 4-го курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю 075 «Маркетинг» економічного факультету Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича денної форми навчання, судимостей не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, до затримання проживав із рідними бабусею та дідусем в м. Чернівці, має повноцінну родину.

Провадження №11-сс/822/70/26 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія:ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Стверджує, що в ухвалі слідчого судді відсутні посилання на докази, які б підтверджували наявність ризику переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування або суду.

Твердить, що обґрунтування будь якого ризику має бути індивідуалізованим, в той час як сторона обвинувачення в поданому клопотанні обґрунтовує цей ризик діями інших осіб, а не підозрюваного ОСОБА_7 .

Вважає, що наявність ризику незаконного впливу на свідків не доведено жодними документами, а слідчий суддя не може посилатись на показання ОСОБА_9 , яка допитана під час досудового розслідування і в той же час не допитана безпосередньо в судовому засіданні.

Звертає увагу, що матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей від жодного свідка, що ОСОБА_7 чи будь-яка інша особа за його дорученням намагалась якимось чином вплинути на учасників судового провадження

Також твердить, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є лише припущенням та не підтверджений жодними доказами.

Наголошує, що ризик продовжити вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру, стосовно інших потерпілих також не підтверджений жодними доказами, є припущенням сторони обвинувачення та порушує принцип презумпції невинуватості.

Посилається на те, що ризики, наведені прокурором у даному клопотанні, ідентичні тим, які вже зазначалися під час попереднього продовження запобіжного заходу, окрім того, вказаним ризикам можна запобігти, шляхом покладення на підозрюваного відповідних обов`язків.

Вказує, що сторона обвинувачення не довела належними доказами, що більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання наведеним ризикам.

Зазначає, що слідчий суддя міг визначити для підозрюваного ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Вважає, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, базується на припущеннях, домислах, спотворених необ`єктивних даних з ознаками фальсифікації.

Стверджує, що у змісті підозри немає посилання на жоден доказ, на підставі якого зроблено висновок про скоєння ОСОБА_7 інкримінованих йому правопорушень.

Звертає увагу, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в повній мірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, адже фактичне тримання під вартою унеможливлює безпосередню участь підозрюваного ОСОБА_7 , який є студентом, у навчальному процесі.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що до ЄРДР внесені відомості за №0000179 за ч. 2 ст. 255, ч. 2, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

23.09.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

24.09.2025 року щодо підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.11.2025 року, без визначення розміру застави,який потім продовжувався.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17.12.2025 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000179 до 23 березня 2026 року, а оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Згідно підозри, у жовтні 2023 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 ,, володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення умисних корисливих злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), створив стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів заволодіння майном шляхом введення в оману та зловживання довірою громадян Республіки Казахстан.

В подальшому ОСОБА_10 , діючи у злочинній змові із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , для участі у злочинній організації залучив: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Залучивши вказаних осіб до вчинення злочинів у складі злочинної організації, ОСОБА_10 визначив конкретні завдання злочинної організації, функції кожного співучасника, розподілив їх обов`язки та діючи спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , розробили схему заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, яку довели до кожного із членів злочинної організації.

ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним заволодінням чужим майном шляхом обману та зловживання довірою громадян Республіки Казахстан, приблизно у грудні 2024 року, але не пізніше 10.12.2024 добровільно вступив та брав активну участь у злочинній організації, створеній ОСОБА_10 до складу якої також ввійшли: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи.

Так, ОСОБА_7 діючи у складі злочинної організації, у період часу з 12.12.2024 по 04.09.2025, заволодів коштами 54-х громадян Республіки Казахстан на суму 159 574 841 теньге, що згідно курсу НБУ становить 12 897 096,16 грн.

Всупереч доводам апелянта,надані суду докази, зокрема, протоколи допитів свідка ОСОБА_21 (а.с.121-127 т.1); підозрюваної ОСОБА_9 (а.с.128-138 т.1) протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій (а.с.139-257 т.1); протокол огляду мобільного телефону, вилученого під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.258-266 т.1); протоколи допитів потерпілих, допитаних в рамках кримінальних проваджень, зареєстрованих в Республіці Казахстан та допитаних на підставі договору про створення спільної слідчої групи, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 (а.с.267-395 т.1), тощо, із достатньою вірогідністю вказують на причетність ОСОБА_7 до цього злочину та є достатніми на цій стадії провадження для застосування щодо підозрюваного обмежувальних заходів.

Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри зводяться фактично до оцінки доказів на предмет їх допустимості, однак таку оцінку апеляційний суд не вправі надавати на стадії перевірки ухвали слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу під час досудового розслідування.

Приймаючи рішення, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, врахував існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Зокрема, слідчий суддя врахував, що існує необхідність в проведенні слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не всі потерпілі,які є громадянанмиі мешканцями іншої держави, допитані та необхідно провести ряд експертиз.

Також слідчий суддя зважив, що ризики, заявлені під час застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, за скоєння яких передбачене безальтернативне покарання до 12 років позбавлення волі.

За фактичними обставинами підозри, такі злочини був вчинені у складі злочинної організації та завдали матеріальної шкоди 54 потерпілим на суму 12 897 096,16 грн.

Підозра у скоєнні особливо тяжких злочинів та суворість покарання можуть бути підставою для особи переховуватись від слідства та суду, що підтверджує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

На користь існування такого ризику свідчить і те, що підозрюваний за віком може безперешкодно виїхати за межі України під час дії воєнного стану.

Отже, висновки слідчого судді про продовження існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового слідства або суду є правильними, чим спростовуються доводи захисника.

Окрім того, ОСОБА_7 не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, а, згідно підозри, отримував дохід внаслідок протиправних дій.

Викладене може свідчити про ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.Прокурор під час апеляційного розгляду вказав,шо ОСОБА_7 після проведення обшуку у лютому 2025 року,де він був присутній, обгрунтовано підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень щодо шахрайського заволодіння коштами потерпілих аж до вересня 2025 року.

Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань. У цьому контексті належить врахувати, що суд при розгляді справи по суті може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, або якщо хід та результати допиту фіксувались за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Слідчий суддя вірно врахував, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, як вказував прокурор, в даному кримінальному провадженні на даний час проводяться слідчі дії, частина співучасників ще не встановлена, однак може бути відома підозрюваному.

При цьому, системний аналіз змісту ч.2 ст.177, п.2 ч.1 ст.194 КПК свідчить, що слідчий суддя, встановлюючи наявність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, керується стандартом переконання «достатні підстави», а ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду

Отже, всупереч доводам апелянта, продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є доведеним, а висновки слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід на цій стадії провадження не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, відповідає фактичними обставинам провадження.

Дані про особу підозрюваного, який молодого віку, не судимий, є студентом, судова колегія не вважає достатнім запобіжником, щоб унеможливити ризики, які слідчий суддя обґрунтовано визнав доведеними.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України.

Врахувавши обставини кримінального провадження за підозрою,про яку повідомлено ОСОБА_7 , слідчий суддя обґрунтовано не застосував відносно підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави.

У справі відсутні відомості, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може утримуватись у СІЗО.

Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не буде дієвим та не зможе запобігти встановленим ризикам, які продовжують існувати і не зменшились.

Підстав для скасування судового рішення колегія не вбачає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2026 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2