Дата документу 26.01.2026 Справа № 335/2695/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/2695/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/32/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 26 січня 2026 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 14 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

за участю заявника ОСОБА_6

ОСОБА_6 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 14 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявниця у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення не погоджується з діями судді та голови Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 під час здійснення правосуддя, незгода з якими не може слугувати підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за таких обставин слідчий суддя вважає, що невнесення уповноваженою особою Запорізької обласної прокуратури відомостей до ЄРДР за вказаною заявою засновано на нормах ч.1 ст.214 КПК України, ч.1 ст.2 та ст.11 КК України та п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06 квітня 2016 року №139.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, прийняти нове законне рішення. Зобов`язати відповідальних посадових осіб Запорізької обласної прокуратури, внести до ЄРДР її повідомлення від 19 березня 2025 року про вчинене кримінальне правопорушення, окремо за ст.255, ст.353, ст.109, ст.111, ст.442 КК України, та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що скарга розглядалася з грубим порушенням процесуального і матеріального права, норм закону ст.306, ст.214 КПК України, Конвенції «Прав людини» на справедливий суд, а також за відсутності представника обласної прокуратури та пояснень причин невнесення повідомлення про вчинення злочину до ЄРДР відповідно до вимог закону.

Прокурор у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду провадження не надсилав.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора належним чином повідомленого про день, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді; аргументи заявника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

Як убачається з матеріалів провадження, 24 березня 2025 року ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність відповідальних осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення останньої.

У зазначеній скарзі остання просила зобов`язати відповідальних осіб Запорізької обласної прокуратури, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення: окремо за статтями 109, 111, 255, 353, 442 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 квітня 2025 року задоволено подання Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду м.Запоріжжя та вищевказані матеріали за скаргою ОСОБА_6 направлені на розгляд Жовтневого (на цей час Олександрівського) районного суду м.Запоріжжя.

02 травня 2025 року на адресу Жовтневого (на цей час Олександрівського) районного суду м.Запоріжжя надійшли вищевказані матеріали за скаргою ОСОБА_6

14 жовтня 2025 року слідчий суддя оскаржуваною ухвалою відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 з наведених вище мотивів.

Дослідивши матеріали провадження, в т.ч. зміст самого повідомлення ОСОБА_6 про вчинення, на її думку, кримінального правопорушення, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді і звертає увагу на таке.

Згідно з матеріалами провадження та з оскаржуваною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 звернулася до Запорізької обласної прокуратури, із повідомленням від 18 березня 2025 року про вчинення, на її думку, кримінальних правопорушень суддею ОСОБА_7 , та просила окремо за ст.109, ст.111, ст.255, ст.353, ст.442 КК України зареєструвати її повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочати досудове розслідування.

Повідомлення ОСОБА_6 від 18 березня 2025 року сформульовано таким чином: «повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, вчинене робітником Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_7 , за ст.109, ст.111, ст.255, ст.353, ст.442 ККУ. Обставини підозри ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, є системне порушення прав людини, визначених нормами Конституції і законами Республіка Україна, у якості прикладу справи №335/941/25 від 17 березня 2025 року і багато інших справ які розглядались ним. ОСОБА_7 виносив завідомо неправдиві рішення, чим завдав людині, моральної і матеріальної шкоди понад один мільйон гривень».

Таким чином, це повідомлення ОСОБА_6 від 18 березня 2025 року не містить об`єктивної інформації, яка б свідчила про можливе вчинення будь-якого кримінального правопорушення, а вбачається лише незгода з прийнятими рішеннями суддею ОСОБА_7 в інших справах. З огляду на це, таке повідомлення не може вважатися повідомленням про кримінальне правопорушення у розумінні ст.214 КПК України.

На це обґрунтовано звернув увагу і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

В свою чергу, частина перша статті 214 КПК України не покладає на слідчого, дізнавача, прокурора обов`язку вносити відомості до ЄРДР за будь-якими заявами чи повідомленнями. Вказана норма закону зобов`язує зазначених осіб внести до ЄРДР відповідні відомості лише за заявою чи повідомленням, у яких викладені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Отже, звернення, які не містять достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не можуть бути безальтернативною підставою для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 вересня 2021 року в справі №556/450/18, де серед іншого зазначено, що «…слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення…».

У повідомленні ОСОБА_6 таких вагомих обставин не наведено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні поданої скарги.

Окрім того, згідно з довідкою помічника судді Запорізького апеляційного суду, уповноважена особа Запорізької обласної прокуратури в телефонному режимі повідомила, що 19 березня 2025 року до цієї прокуратури надходило вищевказане повідомлення ОСОБА_6 . За цим повідомленням було прийнято рішення щодо його направлення за належністю до ТУ ДБР у м.Мелітополі для розгляду в межах компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що в діях відповідальних осіб Запорізької обласної прокуратури не убачається бездіяльності у розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а думка апелянта про протилежне є помилковою.

Що стосується доводів ОСОБА_6 про те, що скаргу було розглянуто за відсутності представника обласної прокуратури, і пояснень причин невнесення повідомлення про вчинення злочину до ЄРДР відповідно до вимог закону, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Як убачається з матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали, представник Запорізької обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду скарги. В свою чергу, його неявка за таких обставин, згідно з кримінальним процесуальним законодавством, зокрема вищевказаним положенням ч.3 ст.306 КПК України, не перешкоджала розгляду скарги.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення скарги, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , та заявлені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Таким чином, подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 14 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність відповідальних осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4