Справа № 127/4270/26
Провадження №11-сс/801/154/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 р. про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 , поданою в порядку ст. 206 КПК України.

за участю сторін провадження:

заявника: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 р. відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 , поданою в порядку ст. 206 КПК України.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 року, направити справу на новий судовий розгляд за його заявою у порядку ст. 206 КПК України, забезпечити врахування фактичного незаконного утримання та надати йому право на судовий захист.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що ухвала слідчого судді ґрунтується на помилковому висновку, що заявник нібито «не є особою, яка тримається під вартою». Насправді він незаконно утримувався, що підтверджується фактичним перебуванням у закритому приміщенні ТЦК та СП, відеофіксацією та свідками, відеофіксація в приміщенні ТЦК, відеофіксація з боді-камер працівників поліції які проводили слідчі дії.

Суд не врахував фактичні обставини та докази, надані, які підтверджують протиправне утримання.

Відмова у відкритті провадження позбавила ОСОБА_6 права на ефективний судовий захист та розгляд скарги по суті.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК, слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу особи, яка перебувала під фактичним позбавленням волі, а не обмежуватися формальною кваліфікацією «не перебуває під вартою».

Заслухавши доповідача, думку ОСОБА_6 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приписами ч. 1, 2, 3 ст. 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя, перевіривши доводи поданої до суду скарги, врахувавши обставини, зазначені у ній вірно обгрунтував свої висновки з урахуванням положень ст. 206 КПК України щодо відсутності повноважень, визначених КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст.206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Апеляційний суд зазначає, що затримання громадянина працівниками ТЦК та СП та утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчого судді.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення слідчого судді.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_6 слідує, що 07.02.2026 року ОСОБА_6 незаконно затримав працівник Національної поліції ОСОБА_7 , про що складено протокол АА № 141965 та зафіксовано виклик на службу 102 слідчо -оперативної групи , а саме ст о/у СКП ВП №1Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 .Після складання протоколу про адміністративне правопорушення № 5568 ОСОБА_6 незаконно утримували на території ТЦК та СП 7-й км Гніванського шосе, м. Вінниця понад законний строк

Таким чином з викладених фактичних обставин вбачається, що між ОСОБА_6 та уповноваженими особами ТЦК та СП виникли правовідносини, що врегульовані законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку.

Слідчим суддею вірно прийнято до уваги те, що ОСОБА_6 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_6 в порядку ст. 214 КПК України не подано заяву про кримінальне правопорушення щодо посадових осіб ТЦК та СП.

Уповноважені особи ТЦК та СП не є працівниками органу досудового розслідування, слідства чи прокуратури, діяльність яких може бути предметом перевірки в порядку вимог ст. 206 КПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя виклав свої доводи щодо цього та вказав, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами ТЦК та СП при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту особа вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення проти нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому у скарзі вказано лише про перебування ОСОБА_6 у ТЦК та СП та про їх незаконні дії.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з огляду на викладені ОСОБА_6 фактичні обставини скарги, які по своїй суті врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, та за відсутності заяв про кримінальне правопорушення, вказані спірні правовідносини щодо незаконного затримання ОСОБА_6 , призову на проходження службу, підлягають оскарженню в порядку передбаченому законом, як до начальника ТЦК та СП так і до адміністративного суду, а, у разі наявності в діях осіб ознак злочину - у порядку, встановленому КПК України.

Таким чином, висновок слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 поданою в порядку ст. 206 КПК України є обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам провадження, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 , поданою в порядку ст. 206 КПК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4