Справа № 456/642/26
Провадження № 1-кс/456/138/2026
УХВАЛА

слідчого судді

про відмову в задоволенні скарги

09 лютого 2026 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за її заявою від 23.12.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю:

представника скаржника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , -

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 подав до суду скаргу в інтересах ОСОБА_3 в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Стрийського РУП ГУНП Львівської області внести до ЄРДР відомості за її заявою від 23.12.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що вказаною заявою було повідомлено про обставини і факти вчинення ОСОБА_6 умисного домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_3 , що свідчить про наявність в його діях кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України. А тому були підстави для відкриття кримінального провадження із внесенням відповідних відомостей до ЄРДР.

22 січня 2026 року зі Стрийського районного управління ОСОБА_3 надійшло повідомлення про те, що її заяву зареєстровано в секторі електронного документообігу та розглянуто в межах Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, протягом встановленого 24-годинного строку реєстрації відомостей про кримінальні правопорушення у Єдиному реєстрі досудових розслідувань органом досудового розслідування, слідчим відділенням Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, - не внесено відомості до ЄРДР та не розпочато розслідування, що безумовно суперечить вимогам Конституції та КПК України.

Таким чином, орган досудового розслідування, слідче відділення Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, всупереч вимогам ст. ст. 3, 8 Конституції України, ст. ст. 2, 25, 214 КПК, не забезпечивши внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою, порушив гарантований державою принцип захисту особи, її прав та свобод від кримінальних правопорушень.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просить її задовольнити. Суду пояснив, що конкретно не може вказати, коли безпосередньо було вчинено кримінальне правопорушення (дата та час), однак такі дії крім ОСОБА_7 , були вчинені і відносно її сина.

Прокурор заперечив проти задоволення скарги, вважає, що немає підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки в діях ОСОБА_6 відсутня систематичність, що є обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України. ОСОБА_6 дійсно притягнутий до адміністративної відповідальності 10.04.2025 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, однак інших даних щодо вчинення ним правопорушення не має і скаржником не наведено.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наведені у скарзі аргументи та долучені матеріали, суд доходить такого висновку.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Відповідно до вимог статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вілповідно ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно частини 1 ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до частини 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 30 червня 2020 року № 298, передбачено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказані норми вказують на те, що до ЄРДР вноситься не будь-яке повідомлення чи заява, а заява чи повідомлення, яка містить короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, тобто суспільно небезпечного винного діяння (дія або бездіяльність) вчиненого суб`єктом злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає то вони не можуть вважатися такими, які відповідають вимогам ст. 214 КПК України і які повинні бути внесені до ЄРДР.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Таким чином, не всі повідомлення з якими звертаються особи до органів досудового розслідування підлягають реєстрації за правилами встановленими ст. 214 КПК України, а тільки ті, які містять обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, або містити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність в сенсі кримінального процесуального кодексу України може мати місце лише у разі - надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений відповідними повноваженнями вносити дані до ЄРДР: наявність в заяві інформації, яка свідчить про ознаки кримінального правопорушення; невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

Відповідно до статті 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Обґрунтування прийнятого рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 23.12.2025 подано заяву про вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області. В даній заяві ОСОБА_3 зазначає зокрема про те, що 01.04.2025 Жидачівським районним судом Львівської області позов ОСОБА_6 до неї про розірвання шлюбу задоволено та шлюб розірвано. За час шлюбу у них народилось двоє дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Також у неї є син від попереднього шлюбу ОСОБА_10 , 2014 року народження. ОСОБА_6 постійно погрожував синові фізичною розправою. Також говорив, коли підростуть спільні діти, він буде виховувати їх і карати так, як вважає за потрібне, а якщо вона захищатиме, то він зробить все: «що її не впізнають рідні і жоден травматолог не складе». Через рішення виконавчого комітету Ходорівської міської ради від 30 січня 2025 року за № 23 "Про затвердження висновку щодо визначення способу участі батька у вихованні його малолітніх дітей" вона була змушена його допускати до дітей, однак він є неадекватним, погрожував їй і батькам, та під час одного з візитів постраждала її мати. Останній схильний до вчинення домашнього насильства. Зокрема, 10 квітня 2025 року Жидачівським районним судом Львівської області у справі № №443/531/25 (Провадження №3/443/250/25) була ухвалена постанова, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, щодо неї як дружини на той час, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

18.01.2026 Стрийським РУП ГУНП у Львівській області скеровано на адресу ОСОБА_3 відповідь від 08.01.2026, згідно якої її звернення від 31.12.2025 зареєстровано в секторі електронного документообігу Стрийського РУП ГУНП у Львівській області за №26072 та розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян». Матеріали перевірки були скеровані у ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області для проведення подальшої перевірки та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Згідно копії довідки від 23.01.2026 про результати перевірки за зверненням гр. ОСОБА_3 , складеної працівником ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області та долученої прокурором у судовому засіданні, встановлено, що матеріали перевірки скеровано в архів та підготовлено відповідь заявнику, оскільки встановлено, що в діях ОСОБА_6 відсутня систематичність, що є обов`язковою ознакою диспозиції за ст.126-1 КК України, тобто відсутні ознаки кримінального або адміністративного правопорушення.

Зі змісту скарги та заяви про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що ОСОБА_6 систематично вчиняє домашнє насильство стосовно колишньої дружини ОСОБА_3 та неповнолітніх дітей, однак на підтвердження наведеного заявник зазначає тільки про один факт вчинення такого насильства, а саме, що 10 квітня 2025 року Жидачівським районним судом Львівської області у справі № №443/531/25 (Провадження №3/443/250/25) була ухвалена постанова, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, щодо дружини і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Будь-яких інших даних і доказів про систематичність вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства по відношенню до колишньої дружини та дітей суду не надано, крім цього, скаржником та його представником не зазначено дату та часу вчинення, на їхню думку кримінального правопорушення, а за події викладені у заяві і скарзі ОСОБА_6 уже поніс адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене, суд, проаналізувавши скаргу адвоката ОСОБА_4 та долучені до матеріалів справи документи, приходить до обґрунтованого висновку, що така скарга носить узагальнений характер, у якій не наведено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не зазначено дату та час вчинення кримінального правопорушення.

Такі обставини не є і не можуть слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки не містять жодних обставин і даних про ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Сама тільки назва заяви про вчинення кримінального правопорушення, без зазначення в ній жодних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та ознак вчинення кримінального правопорушення не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, результатом розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином судом встановлено, що представник скаржника покликається на факти вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства які мали місце до його притягнення до адміністративної відповідальності, за які його 10 квітня 2025 року Жидачівським районним судом Львівської області у справі № №443/531/25 (Провадження №3/443/250/25) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.

Інших конкретних даних (час, місце, спосіб) вчинення ОСОБА_6 правопорушення у заяві та скарзі не наведено. У судовому засіданні представник скаржника теж не вказав жодних даних про конкретний факт правопорушення після притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись статями 303-307, 372, 376 КПК України,

постановив:

Відмовити в задоволенні скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали буде оголошено 09.02.2025 о 16.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1