ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/32/26 Номер провадження 11-кп/814/1060/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001032 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду міста Полтави від 14 січня 2026 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Полтави, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,

обвинуваченому за ч.1 ст. 121 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 14.03.2026 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він перебуваючи за кермом легкового автомобіля «Toyota Camry», заїхав до подвір`я багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 .

Реагуючи на високу швидкість руху вказаного транспортного засобу в житловій зоні, місцевий мешканець ОСОБА_8 голосно вигукнув услід автівці зауваження з використанням ненормативної лексики.

Зупинивши автомобіль на відстані кількадесяти метрів від альтанки, ОСОБА_7 вийшов із салону в супроводі трьох чоловіків, які знаходились на пасажирських місцях та розпочав сварку з ОСОБА_8 , повернувся до автомобіля та, діставши з багажного відділення дерев`яну биту для крикету, марки «GM Flare DXМ».

З огляду на загрозливі дії з боку ОСОБА_7 та його товаришів, ОСОБА_9 підвівся та вийшов з-за столу, ставши біля входу до альтанки, а ОСОБА_10 у цей час вигукнула, що зараз викличе поліцію.

На що ОСОБА_7 , діючи умисно, затиснутою в руках битою завдав один раптовий удар із замаху в голову ОСОБА_11 , від якого той втратив свідомість та впав на землю, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеню з багатолінійним переломом кісток черепу з переходом на основу та формуванням геморагічних забоїв головного мозку, забійної рани та гематоми м`яких тканин голови, саден шкіри голови, які є тяжкими тілесними ушкодженнями. Після чого ОСОБА_7 відкинув у бік биту та спробував підняти непритомного ОСОБА_9 , але оцінивши наслідки завданого удару, залишив потерпілого й побіг до автомобіля, закликавши своїх товаришів до втечі.

У подальшому, зірвавши з авто передній та задній номерні знаки, ОСОБА_7 о 00 год 12 хв 18.10.2025, сів за кермо «Toyota Camry», та, швидко рухаючись заднім ходом, виїхав з двору, залишивши місце події.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалене рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, вказаних в клопотанні. Не взято до уваги дані про особу обвинуваченого, зокрема наявність позитивної характеристики, відсутність судимостей, жодного разу до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. Зі свідками та потерпілим не спілкувався. Впродовж досудового розслідування ОСОБА_7 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та щиро каявся. Вживає заходи для відшкодування завданих збитків.

Відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 буде переховуватися від суду чи незаконно впливати на потерпілого чи свідків. При цьому потерпілий та свідки стороною обвинувачення вже допитані. Не надано доказів що обвинувачений буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказує, що кількість ризиків, на які вказує прокурор в порівнянні з минулими клопотаннями зменшилися.

Крім того, не надано суду підтвердження, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Оскільки учасники провадження не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, тому розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, відповідно до положень ч.4 ст.422-1 КПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001032 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121 КК України. В судовому засіданні 14 січня 2026 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.03.2026 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами частини 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більше того, необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюються, оскільки апелянт просить обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 , а саме тяжкого злочину, за який передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні лише розпочато, суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також колегія суддів враховує обставини вчинення злочину, те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення щодо життя та здоров`я іншої особи, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, що вказує на його суспільну небезпечність.

Суд правильно врахував те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України та на які посилається прокурор у клопотанні на даний час не зменшилися і продовжують існувати, обґрунтовано звернув увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому правопорушенні.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених прокурором у клопотанні.

При цьому будь-яких відомостей про неможливість утримувати обвинуваченого під вартою судом за станом здоров`я, або неможливість отримати медичну допомогу в умовах установи, не встановлено та учасниками провадження таких доказів не надано.

З огляду на вказане, враховуючи, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього суд звертає увагу, що у даному провадженнs проведено лише підготовче судове засідання, потерпілий та свідки не допитані, докази не досліджені, а тому суд обгрунтовано послався на наявність ризиків.

Колегія суддів враховує думку потерпілого, який зазначив, що не має претензій до обвинуваченого, вказав, що ОСОБА_7 перед ним вибачився та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, проте це є недостатнім для висновку, що вказані прокурором ризики зменшилися.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є такими, що не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування ухвали суду відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду міста Полтави від 14 січня 2026 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4