Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/554/25
Провадження №: 1-кп/332/139/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченої адвоката: ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Запоріжжя судовий розгляд в порядку ч. 3 ст. 323 КПК України (in absentia) у кримінальному провадженні за № 0000148 від 08.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Конституцією України передбачено, що Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.

24 лютого 2022 року президент рф публічно оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва рф, військовослужбовці збройних формувань рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, у тому числі міста Василівка Василівського району Запорізької області.

24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема з 05 години 30 хвилин 10.11.2024 строком на 90 діб.

Починаючи з 26.02.2022 територія м. Василівка Василівської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області тимчасово окуповано збройними формуваннями держави-агресора російської федерації, що визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України №75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 06 грудня 2022 року», та в подальшому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 року № 309 (зі змінами станом на 29.10.2024) Василівську міську територіальну громаду Василівського району Запорізької області віднесено до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 08.05.2024, далі за текстом - Закон №1207-УІІ), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VІІ, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Крім того, відповідно до п. 6 ст. 1 Закону: окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російської федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Після остаточної військової окупації Василівської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області, у період часу з 26.02.2022, представниками збройних формувань держави-агресора рф всупереч порядку, встановленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншим діючим нормативно-правовим актам, за підтримки місцевих мешканців, які підтримали військове вторгнення на територію України та інших лояльних до держави-агресора рф верств населення, цілеспрямовано створено військову окупаційну адміністрацію у м. Василівка Запорізької області - мовою оригіналу «Военногражданская администрация Васильевского района Запорожской области».

Відповідно до, мовою оригіналу - «Решения № 11/83-1 от 21.06.2023 Избирательной комиссии Запорожской области «О проведении голосования на выборах депутатов Законодательного Собрания Запорожской области первого созыва, а также на выборах депутатов представительных органов муниципальных образований в Запорожской области первого созыва, назначенных на 10 сентября 2023 года, в течении нескольких дней подряд» окупаційною владою держави-агресора призначені незаконні вибори на тимчасово окупованій території Запорізької області на 10.09.2023.

Встановлено, що громадянка України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Василівка Василівської міської територіальної громади Запорізької області, яка з 26.02.2022 і на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації, приблизно у період часу, з серпня по вересень 2023 року, діючи умисно, маючи проросійські погляди, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно прийняла участь у виборах як кандидат в депутати від політичної партії держави-агресора рф мовою оригіналу - «Единая Россия» до незаконного органу влади, мовою оригіналу - «Васильевского окружного Совета депутатов», створеного на тимчасово окупованій території.

Далі, 10.09.2023, ОСОБА_9 була обрана депутатом першого скликання від політичної партії держави-агресора рф мовою оригіналу - «Единая Россия» у незаконний орган влади, а саме, мовою оригіналу - «Васильевского окружного Совета депутатов», створений на тимчасово окупованій території м. Василівка, Василівської міської територіальної громади Запорізької області, який 29.09.2023 внесений до мовою оригіналу - «Единого государственного реестра юридических лиц» держави-агресора рф, як окрема юридична особа мовою оригіналу - «Васильевский окружной совет депутатов», (юридична адреса: Запорізька область, м. Василівка, вул. Чекістів, 1 номер «Основной государственный регистрационный номер» 402).

В подальшому, ОСОБА_9 будучи обраною депутатом першого скликання до незаконного органу влади мовою оригіналу - «Васильевский окружной Совет депутатов», діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади. встановленої представниками збройних формувань держави агресора рф, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Василівка Василівської міської територіальної громади Запорізької області, прийняла участь у проведенні, мовою оригіналу - «второго заседания первого созыва Васильевского окружного Совета депутатов», відповідно рішення № 5, мовою оригіналу, «Об утверждении персонального состава постоянных комиссий Васильевского окружного Совета депутатов первого созыва», де її за добровільної згоди призначено, мовою оригіналу - «членом комиссии по бюджетным вопросам».

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнана обвинувачена.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України - тобто колабораційна діяльність, а саме - добровільне обрання громадянина України до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території.

3. Позиція обвинуваченої.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_9 (in absentia), яка показань суду не надавала та з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, а також, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснювалось у спеціальному провадженні, згідно ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 року (т. 1 а.п. 119), то виходячи зі змісту ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2025 року було прийнято рішення про здійснення спеціального судового провадження у даному кримінальному провадженні (т. 1 а.п. 155-156) і, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої.

У зв`язку з цим обвинувачену ОСОБА_9 не було допитано судом в якості обвинуваченої по суті пред`явленого їй обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_9 до слідчого (прокурора), направлених їй повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала б отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя.

Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомлена мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самим захисника; в) бути засудженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника безплатно.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Так, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року; «F.C.B. проти Італії» від 28 серпня 1991 року; «Т. проти Італії» від 12 жовтня 1992 року; «Пуатрімоль проти Франції» від 23 листопада 1993 року; «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року; «Меденіца проти Швейцарії» від 14 червня 2001 року; «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року; «Да Лус Домінгеш Ферейра проти Бельгії» від 24 травня 2007 року висвітлено пункт про здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого в аспекті вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право кожного на справедливий суд, коли немає підстав вважати, що обвинувачений не був належно повідомлений про розпочате щодо нього судове провадження; якщо він згодом може домогтися ухвалення нового судового рішення за його участі, в якому містилася б оцінка обґрунтованості висунутих проти нього обвинувачень, а також під час дотримання інших гарантій його конвенціальних прав. Це свідчить про те, що здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого не суперечить вимогам цього нормативно-правового акту міжнародного значення.

Натомість, ОСОБА_9 скористалася своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України.

Таким чином, ОСОБА_9 , в силу п. 3 ч. 3 ст. 323 КПК України, обізнана, тобто повинна була знати, що стосовно неї розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру та обвинувальний акт спрямовано до суду, втім до слідчого та до суду жодного разу не з`явилася. Про причини неявки суду не повідомила, можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не скористалася.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_9 , яка повинна знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Крім того, інтереси обвинуваченої ОСОБА_9 у судовому процесі належно і якісно були представлені захисником ОСОБА_8 , який був забезпечений державою з Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Отже, судом виконаний обов`язок щодо вжиття усіх заходів, необхідних для забезпечення обвинуваченій у колабораційній діяльності ОСОБА_9 , права на кваліфікований захист, у тому числі і призначення захисника, який би надавав практичну юридичну допомогу ефективно, оскільки такий захист не може бути ілюзорним заради «видимості судового процесу», що є одним із основоположних елементів справедливого розгляду, на що неодноразово наголошував і наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Позиція сторони захисту.

Так, захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що стороною обвинувачення можливо і доведений факт обрання обвинуваченої депутатом так званого «Васильевского окружного Совета депутатов», проте не була доведена добровільність зайняття цієї посади. Жоден зі свідків не знав ОСОБА_9 особисто, вони лише висловили припущення, що обвинувачена пішла на співпрацю із окупаційною владою добровільно. Тому просив виправдати ОСОБА_9 .

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 від 11.10.2006 року, є громадянкою України, що підтверджується Формою 1 (заявка про отримання паспорта) (т. 2 а.п. 30).

Отже, обвинувачена ОСОБА_9 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Також судом приймається до уваги, що загальновідомими обставинами є те, що 24.02.2022 збройні сили рф вторглись на визнану міжнародним співтовариством територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі і Василівського району Запорізької області.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого неодноразово продовжувалась, і який продовжує існувати станом на час ухвалення цього вироку.

Відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон № 1207-VII), тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1-1 Закону № 1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Тимчасова окупація рф територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для рф жодних територіальних прав.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 12 серпня 2022 року», Василівська міська територіальна громада Василівського району Запорізької області внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та перебувала у ньому протягом всього періоду чинності вказаного наказу, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022.

Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 втратив чинність на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025.

Відповідно до нині діючого наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 Василівська міська територіальна громада також віднесена до тимчасово окупованих територій України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду, суд вважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

-показами свідка ОСОБА_10 , яка повідомила суду, що ОСОБА_9 знає ще до початку повномасштабного вторгнення. Обвинувачена якось з`явилась у магазині з платіжними документами, можливо з водоканалу. Після початку повномасштабного вторгнення, вона бачила ОСОБА_9 перед виборами наприкінці весни початку літа 2023 року: на агітаційних листівках, які роздавали на базарі у м. Василівка, також бачила її фото на стенді біля адміністрації міста. На початку березня 2024 року до неї додому приїхали співробітники поліції через звинувачення, що її дитина не ходить в школу та викликали на комісію. На комісії по справах неповнолітніх серед 12 депутатів також була присутня ОСОБА_9 . Комісія проходила у будинку колишньої мерії, наразі незаконно створена на тимчасово окупованій території адміністрація. Через тиждень після цієї події вони виїхали на підконтрольну територію. Вважає, що ОСОБА_9 стала депутатом добровільно. Вона була задоволена своєю новою посадою.

-показами свідка ОСОБА_11 , яка повідомила суду, що вона працювала більше 10 років в одному із магазинів с. Скельки. Вона з власницею цього магазину у вересні 2023 року їздили до м. Василівка в адміністрацію переоформлювати документи, оскільки директор магазину не добре знала мову. В кабінеті депутатів в адміністративному будинку вона побачила ОСОБА_9 , яка сиділа із ОСОБА_12 . На дверях до кабінету були таблички з ПІБ депутатів, серед них була і обвинувачена. Також бачила ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на агітаційних листівках про вступ до партії «Единая Россия», її фотографії були на листівках.

Депутати, в тому числі і ОСОБА_9 , приїздили до с. Скельки та питали у місцевих жителів, кому треба гуманітарна допомога, або дрова. Вони роздавали гуманітарну допомогу пенсіонерам від депутатів.

-показами свідка ОСОБА_13 , який повідомив суду, що, проживаючи на окупованій території, йому потрібна була допомога, а саме дрова для опалення. Одного разу у магазині «Єва» був прийом громадян місцевими депутатами, серед яких була обвинувачена. Вони пропонували допомогу. Вислухавши, його направили на прийом до депутатів. Через це у листопаді 2023 року йому довелось поїхати у м. Василівку до адміністрації. Там, в кабінеті було дві жінки ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . Остання представлялась людям як депутат, та вела прийом громадян. До цієї події він не бачив обвинувачену. Передвиборчою агітацією не цікавився. У середні листопада 2023 року виїхав на підконтрольну територію.

Крім того, зазначені покази відповідають письмовим доказам, наданим стороною обвинувачення на підтвердження провини обвинуваченого, що досліджені судом у судовому засіданні.

Так, під час судового засідання за клопотанням сторони обвинувачення були досліджені наступні письмові докази:

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2025 за участю свідка ОСОБА_10 , яка після огляду фотокарток, заявила, що впізнає особу під № 2, як ОСОБА_14 , яка будучи депутатом «Васильевского окружного совета», була присутня під час розгляду питання позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з тим, що її діти не навчались за стандартами рф. Подія відбувалась у лютому 2024 в будівлі адміністрації у м. Василівка (т. 1 а.п. 195-198);

- протокол огляду від 14.12.2024 інформації, розміщеної на Інтернет сторінці (телеграм каналі) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме публікація за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Проведеним оглядом встановлені наступні відомості, які мають суттєве значення для цього кримінального провадження.

З метою перегляду вищевказаної публікації, крім іншого, здійснено перехід на канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за електронною адресою посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Під час огляду вказаної публікації в додатку «Telegram» на сторінці каналу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », було виявлено одне зображення на якому зображено у верхньому лівому кутку емблему з прапором російської федерації під яким знаходиться ведмідь та надпис «ЕДИНАЯ РОССИЯ», посередині зверху наявний напис «ГРАФИК ПРИЕМА ГРАЖДАН В МЕСТНОЙ ОБЩЕСТВЕННОЙ ПРИЕМНОЙ ПАРТИИ «ЕДИНАЯ РОССИЯ»», після чого список депутатів з зазначеними відомостями, в тому числі: дата «29.08.2024», время «15.00-17.00», ФИО депутата, должность « ОСОБА_15 , зам. руководителя депутатского объединения», адрес приема «г. Васильевка, Васильевский р.н., каб. 30» (т. 1 а.п. 200-206);

-протокол огляду від 14.12.2024 інформації, розміщеної на Інтернет сторінки (телеграм каналі) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме публікація за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У вказаному пості зазначена інформація про колабораційну діяльность громадянки України - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуваючи м. Василівка, Василівського району, Запорізької області у вересні 2023 року під час проведення окупаційною владою в Запорізькій області була обрана депутатом до «Васильевского окружного Совета депутатов».

У вказаній публікації розміщено три фотознімки із зображенням ОСОБА_9 та текст наступного змісту «В Васильевском районе прошло первое организационное собрание политической партии «ЕДИНАЯ РОССИЯ".

В рамках организационного собрания, которое состоялось в городе Днепрорудный, рассмотрены и приняты решения:

О задачах создания депутатского объединения.

О создании депутатского объединения Всероссийской политической партии «ЕДИНАЯ РОССИЯ».

О принятии Положения о депутатском объединении.

По результатам тайного голосования избраны:

- руководитель депутатского объединения Васильевского окружного совета депутатов первого созыва - ОСОБА_16

- заместитель руководителя депутатского объединения - ОСОБА_15 » (т. 1 а.п. 207-213);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2024 за участю свідка ОСОБА_11 , яка після огляду фотокарток, заявила, що впізнає особу під № 3, як ОСОБА_14 , яка у вересні 2023 року, перебувала у адміністрації у м. Василівка, та будучи депутатом «Васильевского окружного совета» займалась вирішенням, заповненням та наданням допомоги під час переоформлення документів магазину (т. 1 а.п. 214-217);

- протокол огляду від 14.12.2024 інформації, розміщеної на Інтернет сторінки «Официальный сайт правительства Запорожской области», зокрема файлу «Решение № 5 Об утверджении Положения о постоянных комиссиях Васильевского окружного Совета депутатов от 03.10.2023», в якому зазначена інформація стосовно діючих комісій з числа так званого «Васильевского окружного Совета депутатов», де серед іншого у п. 2 зазначено: «Утвердить персональный состав постоянной комисии Васильевского окружного Совета депутатов по бюджетным вопросам: 1) ОСОБА_17 ; 2) ОСОБА_16 ; 3) ОСОБА_18 ; 4) ОСОБА_15 ; 5) ОСОБА_19 » ( т. 1 а.п. 218-228);

- протокол огляду від 16.12.2024 за участю свідка ОСОБА_10 , об`єктом якого є три фотознімки. Під час проведення огляду першого знімку свідок зазначила: «Так, я впізнаю зображену першу зліва особу, це ОСОБА_20 депутат «Васильевского окружного совета депутатов». Під час проведення огляду другого знімку свідок зазначила: «Так, я впізнаю зображену першу зліва особу, це ОСОБА_21 депутат «Васильевского окружного совета депутатов». Під час проведення огляду третього знімку свідок зазначила: «Так можу, другий з ліва ряд, на другому стільці з права сидить ОСОБА_20 , та на 4 стільці з права сидить ОСОБА_21 » (т. 1 а.п. 229-233);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.12.2024 за участю свідка ОСОБА_13 , який після огляду фотокарток, заявив, що впізнає особу під № 4, як громадянку ОСОБА_14 , як депутата, «Василівського окружного совета», яка разом із депутатом ОСОБА_21 на початку листопада 2023 року, у магазині «Єва», у м. Василівка, здійснювала прийом громадян (т. 1 а.п. 234-237);

- протокол огляду від 16.12.2024 за участю свідка ОСОБА_13 , об`єктом якого є три фотознімки. Під час проведення огляду першого знімку свідок зазначив: «Так, я впізнаю зображену першу зліва особу, це ОСОБА_20 депутат «Васильевского окружного совета депутатов». Під час проведення огляду другого знімку свідок зазначив: «Так, я впізнаю зображену першу зліва особу, це ОСОБА_21 депутат «Васильевского окружного совета депутатов». Під час проведення огляду третього знімку свідок зазначив: «Так можу, другий з ліва ряд, на другому стільці з права сидить ОСОБА_20 , та на 4 стільці з права сидить ОСОБА_21 » (т. 1 а.п. 238-242);

- протокол огляду від 16.12.2024 за участю свідка ОСОБА_11 , об`єктом якого є три фотознімки. Під час проведення огляду першого знімку свідок зазначила: «Так, я впізнаю зображену першу зліва особу, це ОСОБА_20 депутат «Васильевского окружного совета депутатов». Під час проведення огляду другого знімку свідок зазначила: «Так, я впізнаю зображену першу зліва особу, це ОСОБА_21 депутат «Васильевского окружного совета депутатов». Під час проведення огляду третього знімку свідок зазначила: «Так можу, другий з ліва ряд, на другому стільці з права сидить ОСОБА_20 , та на 4 стільці з права сидить ОСОБА_21 » (т. 2 а.п. 1-5);

- протокол огляду від 18.12.2024 інформації, розміщеної на Інтернет сторінці «За!Информ», зокрема файлу, який був розміщений під текстом «О заслушивании ежегодного отчёта Председателя Васильевского окружного Совета депутатов о результатах деятельности Васильевского окружного совета депутатов первого созыва», який містить «Решение № 1 от 19.11.2024 О заслушивании ежегодного отчёта Председателя Васильевского окружного Совета депутатов о результатах деятельности Васильевского окружного сонета депутатов первого созыва», за підписом «Председателя Васильевского окружного Совета депутатов ОСОБА_22 » згідно змісту якого, депутат ОСОБА_9 разом із ОСОБА_21 входять до складу комісії по бюджетним питанням, та уважно досліджують матеріали, проєкти що стосуються фінансів, які надаються адміністрації округа (т. 2 а.п. 6-24);

- протокол огляду від 14.12.2024 інформації, розміщеної на офіційній Інтернет сторінці (телеграм каналі): « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У ході огляду виявлено наступний зміст публікації російською мовою: «Кандидаты в депутаты из Васильевки от партии «Единая Россия» в рамках выполнения Народной программы продолжают встречаться с жителями региона.

Напомним, что Народная программа - это стратегический документ партии «Единая Россия», сформированный на основании почти 2,5 миллионов предложений и обращений граждан страны и затрагивающий в той или иной степени все сферы жизни.

Очередная встреча с населением проходила в Васильевской городской больнице. Медицинский персонал получил возможность напрямую озвучить любые свои предложения по улучшению жизни в регионе, а также обсудить с кандидатами решение конкретных вопросов.

Мероприятие прошло в рабочей атмосфере, все предложения приняты к сведению, причем по многим из них у кандидатов уже имеется план реализации» (т. 2 а.п. 96-102);

- протокол огляду від 14.12.2024. Об`єктом огляду є інформація розміщена у Всесвітній мережі Інтернет, на інтернет сайті «Миротворець».

Проведеним оглядом встановлені наступні відомості, які мають суттєве значення для цього кримінального провадження.

Текстова інформація наступна:

Дата рождения: 22.06.1986 Страна: Украина

Адрес: Запорізька обл., Мелітопольський р-н, с. Новобогданівка, вул. Калініна, 36, ОСОБА_23 .

Пособник российских военных преступников и оккупантов.

Соучастник преступлений российских фашистов против Украины и ее граждан.

Коллаборационная деятельность. Добровольно согласилась на сотрудничество с оккупантами и оккупационной властью. Сторонник «русского мира».

Работник отдела кадров Васильевского РЭС. Код ДРФО: (т. 2 а.п.103-110).

Також, під час судового розгляду було досліджено інші процесуальні документи:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000148 від 08.11.2024 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 111-1 КК України (т. 1 а.п. 64, 183);

- повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 111-1 КК України від 16.12.2024 (т. 1 а.п. 65-67);

- постанова про призначення захисника від 18.12.2024 та доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі у кримінальному провадженні, згідно до якого адвоката ОСОБА_8 призначено захисником обвинуваченої ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 68-70);

- постанова про оголошення ОСОБА_9 у розшук від 30.12.2024 (т. 1 а.п. 104-106);

- клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування від 13.01.2025 (т. 1 а.п. 115-118);

- ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000148, внесеному до ЄРДР 08.11.2024 відносно ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 111-1 КК України (т. 1 а.п. 119);

- рапорт помічника чергового Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_24 від 08.11.2024 про отримання рапорту співробітника та його реєстрацію у ЄО за №4142 від 08.11.2024 (т. 1 а.п.174);

- рапорт заступника начальника СВ ВП №2 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_25 про дозвіл на внесення відомостей до ІТС "Інформаційний портал Національної поліції України" від 08.11.2024 (т. 1 а.п.175);

- доручення про проведення досудового розслідування від 20.11.2024 (т.1 а.п.184);

- постанова про доручення досудового розслідування по кримінальному правопорушенню слідчій групі від 08.11.2024, від 11.12.2024 (т. 1 а.п. 176-178, 188-189);

- постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 08.11.2024, від 18.11.2024, від 13.12.2024 та про зміну групи прокурорів від 11.07.2025 (т. 1 а.п. 179-180, 186-187, 193-194);

- постанова про визначення підслідності від 11.11.2024 (т. 1 а.п. 181-182);

- повідомлення про прийняття до провадження (т. 1 а.п. 185);

- про доручення досудового розслідування по кримінальному провадженню слідчій групі (т. 1 а.п. 190-192);

- постанова про залучення спеціаліста від 13.12.2024 (т. 1 а.п 199);

- клопотання про арешт майна від 13.01.2025 ( т.2 а.п.25-27);

- ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 про арешт майна підозрюваної ОСОБА_9 (т. 2 а.п. 28-29).

Судом досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно яких встановлено наступне:

- виходячи з вимоги № 10852 від 13.12.2024, ОСОБА_9 є раніше не судимою особою (т. 2 а.п. 31);

- за даними КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗМР, за обліковими даними медичного закладу ОСОБА_9 - відсутня (т. 2 а.п. 32).

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Отже, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, поза розумним сумнівом.

Суд відхиляє доводи захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8 щодо відсутності доказів, на підтвердження добровільності зайняття посади у створеному окупаційної владою органі місцевого самоврядування, і як наслідок відсутність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину, виходячи з наступного.

За загально відомою інформацією з лютого до вересня 2022 року між Україною та тимчасово окупованими територіями діяв так званий «зелений коридор», через який усі громадяни та мешканці, у тому числі, м. Василівка та Василівського району могли вільно пересуватися, будь-яких спроб залишити тимчасово окуповану територію ОСОБА_9 не робила. Також суд звертає увагу, що перед обранням у депутати, проводиться передвиборна агітація, докладається багато зусиль на складання власної програми та впровадження її у життя, також проводяться публічні зустрічі із виборцями, що неможливо зробити під тиском, зважаючи на необхідний для цього час та засоби.

Під час допиту свідки підтвердили, що вони бачили агітаційні листівки під час передвиборчої компанії, на яких була зображена ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_13 зазначив, що ОСОБА_26 після виборів вела прийом громадян, під час яких вирішувала певні питання. Так, свідок звертався до депутатів з метою отримання дров для опалення помешкання. Свідок ОСОБА_10 зауважила, що обвинувачена була задоволена обранням на посаду, вважає, що її дії носили добровільний характер.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині.

Фактичні дані, що містяться у протоколах оглядів телеграм-каналів, сторінок Інтернет мережі, які з урахуванням відсутності доказів, що підривають довіру до них, узгоджуються із встановленими судом обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Проведення оглядів інформації, що містилася у відкритому доступі, їх хід і результати фіксувалися у відповідному протоколі огляду. Під час їх проведення відображалась хронологічна послідовність зберігання інформації та доказів, а також з метою встановлення належної системи цифрового збереження, було виготовлено копії електронних документів, що були збережені на окремих носіях інформації, які, в свою чергу, долучені до матеріалів кримінального провадження.

Дані з відкритих джерел узгоджуються із показами свідків.

Суд вважає, що обвинувачена усвідомлювала факт окупації та агресії з боку Російської Федерації, створення окупаційною владою незаконних органів, зайняття посади у незаконному органі, створеному на тимчасово окупованій території здійснювала свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням.

У матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_9 діяла не добровільно, виконувала обов`язки під психічним впливом та фізичним примусом, та дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала її чи іншим особам, або інтересам держави.

Судом не встановлено доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченої ОСОБА_9 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

За таких обставин, суд доходить висновку, що обвинувачення є доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, а саме - добровільне обрання громадянина України до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

7. Мотиви призначення судом покарання.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченій ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують її покарання.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину. Виходячи з даних про особу обвинуваченої, остання раніше не судима, під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інші дані про особу обвинуваченої суду не відомі.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільне значення, дані про особу обвинуваченої, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та наявність обставини, що його обтяжує, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 , основне покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбачених санкцією відповідної частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене ним правопорушення.

Санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, яке є обов`язковим.

Враховуючи, що ОСОБА_9 вчинила злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України, своїми діями фактично допомагала державі-агресору створити незаконний орган місцевого самоврядування, будучи обраною депутатом до так званого «Васильевского окружного Совета депутатов», тобто фактично вчинила злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності держави, а тому слід призначити останній додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, а також пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Строк додаткового покарання слід обчислювати, відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України, з моменту відбуття основного покарання.

Крім того, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке не є обов`язковим і може не призначатися судом.

Разом з тим, відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Згідно з частиною першою наведеної статті КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Враховуючи, що ОСОБА_9 вчинила суспільно-небезпечне кримінальне діяння у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, суд вважає необхідним призначити йому додаткове покарання у вигляді конфіскації усього належного на праві приватної власності майна.

Призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_9 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, а також зважаючи на те, що в ході досудового слідства запобіжний захід не обирався, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку в законну силу не обирати.

Водночас оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі, то строк відбування ним покарання слід рахувати з часу фактичного затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 було накладено арешт на майно ОСОБА_9 .

З огляду на те, що суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_9 покарання з конфіскацією майна, то підстави для скасування арешту з майна засудженої відсутні.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати по справі відсутні, речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, а також пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 14 років, з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання та початку реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, а також пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій ОСОБА_9 обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_9 , відповідно до ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 залишити без змін до фактичного виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1