Справа № 703/2342/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

В судовому засіданні 24.02.206 обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Клопотання мотивоване тим, що з моменту обрання йому запобіжного заходу під час досудового розслідування пройшов тривалий час, всі ризики, які враховувались та існували, то наразі вони зникли. Вказує, що він добросовісно виконує свої обов`язки, покладені на нього, вчасно з`являється в судові засідання відтак просив змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання.

У судовому засіданні захисник підтримала клопотання обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, вказавши, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу не зменшились та не зникли, просила відмовити у задоволенні клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Так, слідчим суддею Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 10.04.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Згідно інформації ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» 11.04.2025 ОСОБА_4 сплатив суму застави та вибув з установи. З моменту внесення застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покладено обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді.

Відтак, на даний час ОСОБА_4 , за якого внесено наведену вище суму коштів, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За загальним правилом, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Обґрунтованість застосування запобіжного заходу у виді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про існування підстав для зміни запобіжного заходу у виді застави, застосованого у цьому кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що як у самому клопотанні так і в судовому засіданні не зазначено, що з плином часу встановлені раніше ризики, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, суттєво знизились і більше не можуть слугувати підставою для подальшого застосування запобіжного заходу у виді застави. Також стороною захисту не доведено та не встановлено судом інших обставин, які мають суттєве значення.

За ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у зобов`язанні обвинуваченого виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

На переконання суду, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Доводи обвинуваченого та захисника про виконання обвинуваченим обов`язків, та твердження обвинуваченого ОСОБА_4 , що своєю поведінкою він довів виконання належним чином покладених на нього процесуальних обов`язків і його поведінка після застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не зміниться, не впливають ані на чинність застосованого запобіжного заходу, ані на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. У цьому випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинуваченого та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, які діють з моменту набуття ним процесуального статусу обвинуваченого в кримінальному провадженні.

Суд зауважує, що на даний час судовий розгляд лише розпочато, наведені стороною захисту обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У судовому засіданні обвинувачений не надав суду аргументованих доказів про зміну ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які б надавали можливість вирішення судом питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання. Виконання обов`язку з`являтися в судові засідання, не може бути єдиною причиною для заміни запобіжного заходу на більш м`який.

Суд даючи оцінку аргументам обвинуваченого приходить до переконання, що такі не переважають вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.

Отже, на теперішній час застава у відповідному розмірі є засобом запобігання ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутність з боку обвинуваченого будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження, за умови застосування до нього запобіжного заходу, виконання ним покладених обов`язків, не є достатньою підставою для твердження про відсутність того чи іншого ризику. Втім, зазначена обставина свідчить про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, та таким, що у достатній мірі забезпечує їхню належну процесуальну поведінку. Тому зазначені доводи, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 331, 369-372, 376 КПК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 15.00 год. 25 лютого 2026 року.

Головуючий: ОСОБА_1