Справа № 127/2481/26
Провадження №11-сс/801/98/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2026, якою клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання, тобто до 12:10 год. 23 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування -

встановив:

З матеріалів клопотання встановлено протиправну діяльність організованої злочинної групи, яка включає в себе наявність керівництва (лідера), чітке визначення ролі кожного учасника та їх підпорядкованість керівнику, загальних правил поведінки і конспірації, з єдиним злочинним планом відомим всім учасникам об`єднання, який полягає в погрозах насильством щодо працівників правоохоронних органів у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період та одержанні неправомірної вигоди від вчинення зазначених кримінальних правопорушень.

Зокрема, ОСОБА_11 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.11.2025, більш точної дати на цей час не встановлено, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, маючи відповідний досвід та авторитет серед осіб різних соціальних статусів, а також лідерські якості, вирішив утворити та очолити організовану злочинну групу, з метою перешкоджання виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції, та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які залучені до мобілізаційних заходів, шляхом здійснення психологічного тиску та погрозами застосування насильства.

Керівництво організованою злочинною групою здійснювалось особисто ОСОБА_11 , з цією метою, будучи керівником Вінницького осередку ГО «Україна це матір», розуміючи, що діяльність вказаної організації сприяє ухиленню осіб від мобілізації, а також легкого та швидкого збагачення за рахунок її учасників, використовував громадську організацію, як інструмент прикриття злочинної діяльності та реалізації її плану. Разом з тим, на початку серпня 2025 року у ОСОБА_11 виник конфлікт з керівництвом громадської організації «Україна це матір» щодо розподілу фінансових ресурсів між Вінницьким осередком та центральним офісом, які надходять від нових учасників за видачу посвідчення добровольця. В результаті чого, ОСОБА_11 розірвав зв`язки з ГО «Україна це матір» та вирішив створити громадську організацію «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», керівництвом якої буде займатись особисто.

Разом з тим, маючи достатній досвід та авторитет серед осіб, які схильні до вчинення вказаного виду злочинів, а також лідерські якості, ОСОБА_11 вирішив продовжити незаконну діяльність зазначеної організації з метою протиправного збагачення шляхом вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади України та проти основ національної безпеки.

ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками в особливий період, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок організації і керування діяльністю організованою злочинною групою, до складу якої в різний час увійшли: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Так, вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, зорганізувалися в стійке об`єднання для вчинення злочинів проти органів державної влади України, а саме перешкоджання виконанню службових обов`язків працівниками Національної поліції шляхом погроз, розробивши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам групи, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_11 , як керівнику організованої групи, свідомо виконуючи його вказівки.

При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної організованої групи під час підбору зазначених осіб враховувалися їх особисті якості, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень та готовність їх вчинювати особами, які користуються довірою ОСОБА_11 , володіють навичками спілкування з представниками правоохоронних органів, військовослужбовцями ТЦК та СП, та мають відповідні соціальні зв`язки.

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення шляхом перешкоджання законній діяльності працівників поліції, всі вищевказані особи добровільно погодилися на участь у вказаній злочинній групі та вчинюваних нею тяжких та особливо тяжких злочинах, а також підкорилися визначеним правилам поведінки і дисципліні у ній.

З метою забезпечення існування та функціонування угруповання ОСОБА_11 розробив єдиний план злочинних дій з розподілом функцій організації та кожного з учасників групи.

Відповідно до вказаного плану завданням і метою діяльності організованої групи було перешкоджання виконанню службових обов`язків працівниками Національної поліції України створенням психологічного тиску шляхом погроз, для уникнення членами ГО доправлення до підрозділів ТЦК та СП.

З цією метою на так званих загальних зборах ГО 20.11.2025 було створене так зване «силове крило» група швидкого реагування, яка у разі зупинки на законних підставах одного із членів ГО працівниками поліції за участі представників ТЦК та СП, здійснює виїзд до учасників події з метою подальшого перешкоджання у виконанні службових обов`язків працівникам поліції, шляхом погроз та психологічного тиску на них, усунення перешкод у подальшому пересуванні учасників ГО та не доставлення їх до ТЦК та СП.

ОСОБА_11 , маючи відповідний організаторський досвід, визначив собі роль керівника вказаної організованої групи, з метою керівництва та координації злочинної діяльності інших учасників організації.

Дисциплінованість учасників організованої групи підтримувалася її свідомим і беззаперечним виконанням вказівок ОСОБА_11 , як її керівника та чітким розподілом ролей між її учасниками.

Залежно від наявності особистих якостей членів організованої групи, таких як навички, вміння зорганізовано працювати в групі, керівником було визначено чітку ієрархію серед учасників організованої групи та розподілені функції між ними.

Зокрема, ОСОБА_11 , як керівник злочинної організації виконував наступні функції:

- з метою вчинення тяжких злочинів проти авторитету органів державної влади України залучив до складу організованої групи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ;

- здійснював загальне керівництво та координацію дій всіх учасників організованої групи;

- спільно з іншими учасниками розробляв плани вчинення злочинів, координували їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень, вдосконалювали методи конспірації злочинної діяльності, доводив їх до відома учасників;

- розподіляв ролі між усіма учасниками організованої групи;

- встановлював загальновизначені правила поведінки та конспірації в організації та забезпечував дотримання їх учасниками;

- забезпечував функціонування організованої групи, шляхом винайму в оренду офісу, забезпечення інших учасників організації посвідченнями та атрибутикою, здійснював виїзди у групі швидкого реагування, забезпечував фінансування організованої групи та розподіл між учасниками фінансів, а також використовував їх частину для забезпечення подальшої злочинної діяльності;

- забезпечував взаємозв`язок між учасниками організованої групи та іншими особами;

- особисто підшукував осіб, які погодяться увійти до складу організованої групи та вчиняти злочини у її складі;

- організовував приховування злочинної діяльності, надаючи їй вигляд правомірної, шляхом створення громадської організації;

- слідкував за дотриманням загальних правил поведінки, дисципліни та конспірації учасниками організованої групи;

- організовував діяльність Telegram-каналів/ботів, за допомогою яких здійснювався оповіщення її учасників та координація дій;

- особисто приймав участь у вчинюваних організованою групою злочинах, шляхом виїзду на місце затримання співробітниками Національної поліції України, учасників громадської організації, які мають проблеми з військово-обліковими документами через порушення мобілізаційного законодавства, здійснював перешкоджання виконанню працівниками поліції службових обов`язків шляхом погроз та психологічного тиску.

З метою забезпечення функціонування організованої групи ОСОБА_11 організував приховування злочинної діяльності, вживав заходів конспірації, які доводили до відома учасників злочинної організації та постійно слідкував за їх беззаперечним дотриманням.

Учасниками організованої групи постійно вживались інші заходи конспірації, зокрема надання організованій групі ознак військового формування (військового батальйону), громадського об`єднання, шляхом оренди офісного приміщення, проведення зборів, підписання контракту та складання «присяги», носіння її учасниками військової форми одягу, шевронів, використання посвідчень громадської організації з фотокартками у військовій формі та іншої атрибутики.

Також, ОСОБА_11 залучив до складу організованої групи і визначив:

ОСОБА_9 роль виконавця, відповідно до визначеної ролі, функцій та заздалегідь розробленого плану, повинен був та виконував наступні дії:

- безпосередньо здійснював виїзди у групі швидкого реагування з метою здійснення впливу на працівників правоохоронних органів (поліції) та військовослужбовців ТЦК та СП, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків;

Таким чином, ОСОБА_9 в складі ОЗ у період часу з 01.09.2025 вчинили наступні кримінальні правопорушення.

Так, 15 січня 2026 року близько 09 години 15 хвилин поблизу будинку № 25А по вул. Героїв Нацгвардії у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 05.01.2026 № 11 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль «Nissan» темно-зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_17 , який є учасником громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Після надання ОСОБА_17 зазначених документів, інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 здійснено перевірку даних, що містилися в Інформаційному порталі Національної поліції щодо ОСОБА_17 та встановив, що останній є порушником законодавства України про мобілізацію і підлягає доставленню до ТЦК та СП, про що його було повідомлено працівниками поліції.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_17 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення № АВ-0036, видане 05.09.2025 за підписом командира ОСОБА_18 .

Також ОСОБА_17 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно о 10:00 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб з 3 чоловіків, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_11 . Також з ОСОБА_11 до працівників поліції підійшов ОСОБА_9 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_11 діючи спільно з ОСОБА_9 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 10:00 год до 12:35 год здійснювали на ОСОБА_15 та ОСОБА_16 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, які останні за обставин, що скалися, сприймали як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Далі, приблизно о 13:00 год. з метою посилення психологічного тиску та залякування працівників поліції кількісною перевагою, на місце події прибули інші учасники добровольчого батальйону імені Івана Богуна, серед яких були ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 .

В свою чергу, прибувши на місце події, ОСОБА_13 , діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_15 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Одночасно ОСОБА_14 за підтримки ОСОБА_12 діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_16 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Крім того, 16 січня 2026 року близько 10 години 15 хвилин поблизу будинку № 124 по вул. Д. Нечая у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 16.01.2026 № 126 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль BMW Х-5 чорного кольору, д/н НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_20 , який є членом громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Надаючи зазначені документи ОСОБА_20 повідомив працівників поліції про те, що, є порушником законодавства України про мобілізацію, а працівники поліції в свою чергу повідомили його про те, що він підлягає доставленню до ТЦК та СП.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_20 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення за підписом командира ОСОБА_18 .

Також ОСОБА_20 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно об 11:40 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_11 . Також з ОСОБА_11 до працівників поліції підійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_9 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_11 діючи спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 11:40 год до 12:20 год здійснювали на ОСОБА_15 та ОСОБА_19 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, що підтверджується висновком семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи.

Крім того, 15 січня 2026 року близько 09 години 15 хвилин поблизу будинку № 25А по вул. Героїв Нацгвардії у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 05.01.2026 № 11 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль «Nissan» темно-зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_17 , який є учасником громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Після надання ОСОБА_17 зазначених документів, інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 здійснено перевірку даних, що містилися в Інформаційному порталі Національної поліції щодо ОСОБА_17 та встановив, що останній є порушником законодавства України про мобілізацію і підлягає доставленню до ТЦК та СП, про що його було повідомлено працівниками поліції.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_17 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення № АВ-0036, видане 05.09.2025 за підписом командира ОСОБА_18 .

Також ОСОБА_17 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно о 10:00 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб з 3 чоловіків, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_11 . Також з ОСОБА_11 до працівників поліції підійшов ОСОБА_9 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_11 діючи спільно з ОСОБА_9 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 10:00 год до 12:35 год здійснювали на ОСОБА_15 та ОСОБА_16 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, які останні за обставин, що скалися, сприймали як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Далі, приблизно о 13:00 год. з метою посилення психологічного тиску та залякування працівників поліції кількісною перевагою, на місце події прибули інші учасники добровольчого батальйону імені Івана Богуна, серед яких були ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 .

В свою чергу, прибувши на місце події, ОСОБА_13 , діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_15 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Одночасно ОСОБА_14 за підтримки ОСОБА_12 , діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_16 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

За наведених обставин, у результаті своєї протиправної діяльності ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 діючи умисно, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні дії, спрямовані на протиправне уникнення військовозобов`язаним ОСОБА_17 застосування до нього передбачених законом мобілізаційних заходів.

Крім того, 16 січня 2026 року близько 10 години 15 хвилин поблизу будинку № 124 по вул. Д. Нечая у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 16.01.2026 № 126 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль BMW Х-5 чорного кольору, д/н НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_20 , який є членом громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Надаючи зазначені документи ОСОБА_20 повідомив працівників поліції про те, що, є порушником законодавства України про мобілізацію, а працівники поліції в свою чергу повідомили його про те, що він підлягає доставленню до ТЦК та СП.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_20 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення за підписом командира ОСОБА_18 .

Також ОСОБА_20 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно об 11:40 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_11 . Також з ОСОБА_11 до працівників поліції підійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_9 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_11 діючи спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 11:40 год до 12:20 год здійснювали на ОСОБА_15 та ОСОБА_19 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, що підтверджується висновком семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи.

За наведених обставин, у результаті своєї протиправної діяльності ОСОБА_11 , діючи спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні дії, спрямовані на протиправне уникнення військовозобов`язаним ОСОБА_20 застосування до нього передбачених законом мобілізаційних заходів.

23 січня 2026 року о 12 год. 10 хв. ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

23 січня 2026 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 345 КК України погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинені організованою групою, повторно;

- ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене повторно.

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_10 24.01.2026 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2026 року клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання, тобто до 12:10 год. 23 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вказав, що враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, а також положення частини шостої статті 176 КПК України, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_9 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вказав, що оскільки ОСОБА_9 підозрюється: у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, спрямованого проти основ національної безпеки України, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України (перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань); у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, спрямованого проти авторитету органів державної влади України, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 345 КК України (погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу вчинені організованою групою), а також враховуючи наявність ризиків, з урахуванням положень пункту 1 частини четвертої статті 183 та абзацу 8 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя вважає не доцільним на даний час визначати підозрюваному розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 просив змінити ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2026 року. Клопотання слідчого задовільнити частково. Обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у випадку внесення застави, покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку сторони захисту, в клопотанні слідчого, а в подальшому і в оскаржуваній ухвалі не викладено обгрунтування задекларованих ризиків. Щодо вказаних ризиків слід звернути увагу на те, що ОСОБА_9 не перебував у розшуку та не переховувався вся від органів досудового розслідування та суду, відповідних процесуальних рішень не виносилось, таким чином, вказаний ризик не може враховуватись судом, оскільки відсутні будь-які докази, що принаймні він має такий намір. Більш того, у обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, сім`я, двоє дітей, місце реєстрації та проживання, що в сукупності суттєво знижує вказаний ризик.

Також, на утриманні в останнього є батько, інвалід другої групи, за яким ОСОБА_9 здійснює догляд, що також підтверджено доказами, які містяться в матеріалах судового провадження.

Окрім цього, судом першої інстанції не в повній мірі враховано та прийнято до уваги п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме обґрунтованої підозри, оскільки до клопотання додано протоколи допиту свідків, а не потерпілих за ч. 4 ст. 345 КК України, з додатків взагалі не аргументовано, що ж саме вчинив відносно працівників поліції ОСОБА_9 , оскільки останній не лише не висловлював погрози щодо них, а й взагалі не вчиняв жодних дій, щодо їх життя та здоров`я.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи учасників провадження, оглянувши матеріали клопотання в кримінальному провадженні № 0000110 внесеного до ЄРДР 23.06.2025 року, матеріали судового провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 23.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1, 4 ст. 345 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_9 , останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345 КК України погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинені організованою групою, повторно та ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене повторно.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вказав, що проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000110 від 23.06.2025; повідомлення про підозру від 23.01.2026; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2026; протоколу огляду; протоколів допитів свідків; матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; висновків експертиз; інших матеріалів кримінального провадження; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України обґрунтована.

Також в судовому засіданні слідчий суддя встановив, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні дітей, раніше не судимий.

В той же час, органом досудового розслідування ОСОБА_9 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину (ч. 1 ст. 114-1 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. 345 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до чотирнадцяти років.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, а також положення частини шостої статті 176 КПК України, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_9 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя також звернув увагу на те, що хоч ОСОБА_9 і має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні дітей, раніше не судимий, однак такі обставини не спростовують наявності наведених ризиків, а також не спростовують положення частини шостої статті 176 КПК України, щодо можливості застосування, в даному випадку, виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Щодо визначення альтернативного запобіжного заходу визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Нормами вказаної статті встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинені організованою групою та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене повторно (підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину відповідно), за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до чотирнадцяти років та від п`яти до восьми років відповідно.

Вирішення питання про визначення підозрюваному застави або ж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відноситься до повноважень слідчого судді, який приймає відповідне рішення за наслідками розгляду клопотання та встановлення наявності чи відсутності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України.

Враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень та особу підозрюваного, а також враховуючи наявність ризиків того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням положень пункту 1 частини четвертої статті 183 та абзацу 8 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя зазначив, що вважає не доцільним на даній стадії досудового розслідування час визначати підозрюваному розмір застави, а слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_9 , з таким висновком суду погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається сторона захисту, не є тими безумовними підставами, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, не спростовують ризиків, наведених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, які вважав доведеними суд.

Окрім того, своїми діями ОСОБА_9 показав зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи інкриміноване кримінальне правопорушення, розуміючи свою незаконну діяльність в умовах воєнного стану, що має негативні наслідки для обороноздатності України.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, те що обвинувачений ОСОБА_9 має сім`ю, двох дітей, місце реєстрації та проживання, батька, інваліда другої групи, проте не вважає ці обставини визначальними, оскільки вони не свідчать про те, що для обвинуваченого будуть наявні такі стримуючі фактори, які будуть здатні вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшать встановлені судом ризики в кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, дані про особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на переконання апеляційного суду, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного щодо запобігання встановленим ризикам.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2026, якою клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання, тобто до 12:10 год. 23 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4