Справа №127/4919/26
Провадження №1-кс/127/2044/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

дізнавача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 від 22.09.2025, про закриття кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 від 22.09.2025, про закриття кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Скарга мотивована тим, що 06 січня 2026 року, ОСОБА_3 , після її особистого звернення до ст.дізнавача СД ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій. області ОСОБА_5 , отримано копію постанови про закриття кримінального провадження від 22.09.2025 року по факту нанесення їй легких тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_6 , відомості щодо якого були внесені, до ЄРДР 26.04.2025 року за № 0000067 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

16 січня 2026 року ОСОБА_3 звернулась до Вінницької окружної прокуратури зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 22.09.2025 року.

03 лютого 2026 року ОСОБА_3 із Вінницької окружної прокуратури отримано відповідь від 30.01.2026 року за вих.№ 50-1301-24, в якій повідомлялось про відмову в задоволенні скарги та роз`яснено її право на звернення до суду в порядку ст.ст.303-307 КПК України.

Як зазначає адвокат ОСОБА_4 , з постановою про закриття кримінального провадження від 22.09.2025 року він та його довірителька ОСОБА_7 , не згодні та вважають, що вона є передчасною та надуманою, а тому її слід скасувати, з наступних підстав.

Як зазначає потерпіла сторона, 26.04.2025 poку заяву ОСОБА_3 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування. Попередня кваліфікація кримінального правопорушення: ст. 125 ч. 1 КК України. В подальшому кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України.

Однак, на думку потерпілої сторони під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та надання їм правової оцінки.

Крім того, потерпіла сторона зазначає, що з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви, відкриття кримінального провадження та проведення досудового слідства, ст.дізнавачем, всупереч вимог ст. 9 КПК України, не вчинено повного обсягу слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Разом з тим, на думку потерпілої сторони, ст.дізнавачем ОСОБА_5 , всупереч вимог п.1 ч. 1 ст.91 КПК України, не проведено огляду місця події, не визначено місце вчинення кримінального правопорушення (чи то територія домоволодіння ОСОБА_3 з якого вона намагалась вигнати ОСОБА_6 , чи то територія дитячого майданчика розташованого, на землях комунальної власності на якому перебував ОСОБА_6 , як він стверджує), що суттєво впливає на обставини вчиненого кримінального правопорушення та мотиви його учасників.

Така бездіяльність ст.дізнавача ОСОБА_5 , на думку потерпілої сторони виключає можливість виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, тобто об`єктивного визначення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, потерпіла сторона звертає увагу суду, що в матеріалах справи містяться документи із землеустрою на домоволодіння ОСОБА_3 , які підтверджують знаходження ОСОБА_6 на території її домоволодіння. Разом з тим, не підтверджено жодним належним та допустимим доказом твердження ОСОБА_6 щодо його знаходження на землях комунальної власності, виділених договором сервітуту земельної ділянки.

На думку потерпілої сторони, обставини щодо наявності або відсутності земельного сервітуту який належить ОСОБА_6 на частині земельної ділянки, яка належить потеплілій ОСОБА_3 не встановлені внаслідок бездіяльності органу дізнання, що перешкоджає встановленню об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, потерпіла сторона зазначає, що не відповідають дійсним обставинам справи висновки ст.дізнавача ОСОБА_5 , викладені в постанові, про те, що ОСОБА_6 не мав умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , а лише намагався припинити її протиправні дії, адже вищезазначені висновки, викладені в постанові, спростовуються відеозаписом подій, який містяться в матеріалах кримінального провадження та який проігноровано органом дізнання.

Враховуючи вище викладене, потерпіла сторона просила суд, скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 22.09.2025 року ст.дізнавача СД ВП № 1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000067.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити з підстав, що у ній викладено. Додатково зазначила, що в межах даного кримінального провадження не допитано в якості свідків ОСОБА_8 (мати потерпілої), ОСОБА_9 (чоловіка потерпілої) який знімав події на відео та сусіда ОСОБА_10 . На думку потерпілої пояснення вище вказаних осіб є важливими для прийняття обґрунтованого рішення по справі, тому просила скасувати постанову дізнавача від 22.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025.

Представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримавта просив її задовольнити з підстав, що у ній викладено. Додатково зазначив, що вважає постанову незаконною, оскільки в межах даного кримінального провадження не допитано жодного учасника події, можливих свідків та не встановлено місце вчинення злочину.

Дізнавач ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні вимог скарги, оскільки вважає постанову законною, крім того наголошував, що відео доказ про який зазначає потерпіла під час судового засідання та її представник у скарзі, долучено до матеріалів кримінального провадження, оглянуто дізнавачем та визнано речовим доказом, свідків на яких вказує потерпіла сторона в межах досудового розслідування допитано, про що в матеріалах кримінального провадження наявні відповідні протоколи.

Вислухавши позиції учасників справи, дослідивши матеріали справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судом встановлено, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебували матеріали досудового розслідування, внесені 26.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

22.09.2025 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Однак, потерпіла сторона, не погоджується з таким рішенням дізнавача, а томуадвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою про скасування вказаної постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З досліджених матеріалів скарги та кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування дізнавачем проведено ряд слідчих та процесуальних дій спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження, що мають значення для досудового слідства.

Зокрема судом встановлено, що в ході досудового розслідування перевірялись обставини за наступною фабулою кримінального правопорушення: 25.04.2025 року на адресу відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла ухвала Вінницького міського суду Вінницької області № 127/10602/25 від 07.04.2025 року щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 28.03.2025, за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 вдалося встановити, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28.03.2025 близько 17:00 год. перебуваючи по вул. Козацька в м. Вінниця, зачерпнув ногою щебінь та влучив ним по руках ОСОБА_3 чим заподіяв їй тілесних ушкоджень у вигляді забою, саден обох кистей.

Відомості по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Судом, з матеріалів кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, встановлено, що в межах даного кримінального провадження, слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 , 28.03.2025 складено протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію, зі змісту якого встановлено, як пояснила ОСОБА_3 , 28.03.2025, близько 17:00 год., на її земельну ділянку проник ОСОБА_6 , який почав провокувати її на конфлікт, вимагаючи його побити, потерпіла вимагала в нього вийти з її земельної ділянки, на що він категорично відмовився та виліз на купу щебню та ногою зачерпнувши щебінь кинув їй в обличчя.

Крім того, 28.03.2025 у ОСОБА_6 також відібрано пояснення по зазначеним вище обставинам.

В подальшому ОСОБА_3 , визнано потерпілою в межах кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025 та 28.06.2025 здійснено її допит в якості потерпілої особи.

Зі змісту протоколу допиту потерпілого від 28.06.2025, встановлено, що як зазначає ОСОБА_3 , 28.03.2025, близько 17:00 год., до її земельної ділянки приїхав ОСОБА_6 , який розпочав з нею конфлікт щодо права власності на цю ділянку. За її словами, під час конфлікту ОСОБА_6 заліз на купу щебню, де продовжив з нею сперечатися. Через деякий час він зачерпнув ногою щебінь, на якому стояв, і той полетів їй у руки, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді забоїв та саден обох кистей.

Як встановлено з протоколів допиту свідків, 28.06.2025 року допитано в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили обставини зазначені ОСОБА_3 .

Крім того, 28.06.2025 року дізнавачем ОСОБА_5 відібрано пояснення в ОСОБА_6 .

Згідно пояснень ОСОБА_6 від 28.06.2025 року, 28.03.2025, близько 17:00 год., перебуваючи на території майбутнього майданчика по вулиці Козацька в місті Вінниця, він зустрів ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_12 . ОСОБА_6 підтвердив наявність тривалого конфлікту з вказаною родиною щодо земельної ділянки. За його словами, ОСОБА_3 та її чоловік почали провокувати конфлікт, погрожуючи йому фізичною розправою. Він заліз на купу щебню, а ОСОБА_3 підійшла до нього, взяла кілька камінців щебню та кинула в нього. Після цього вона взяла великий камінь і кинула в його бік. У відповідь на ці дії, щоб змусити її припинити, він змахнув ногою, і кілька камінців щебню полетіли в її бік. Умислу на спричинення тілесних ушкоджень він не мав, а діяв лише з метою самозахисту та припинення конфлікту.

В межах даного кримінального провадження дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 11.07.2025 винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи.

Згідно висновку експерта № 926 від 24.07.2025, ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді «Забій, садна обох кистей». Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_3 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмета (предметів).

В подальшому до матеріалів кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025 долучено оптичний диск марки « MyMedia», формату DVD -R, на якому наявні два відеозаписи, які відображають обставини події, 28.03.2025 року за яких ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

Згідно протоколу огляду предмета від 24.07.2025 встановлено наступне: «Об`єктом огляду являється оптичний диск марки «MyMedia», формату DVD-R, на якому наявні два відеозаписи, наданих потерпілою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які відображають обставини події, 28.03.2025 за яких остання отримала тілесні ушкодження.

Відкривши відеозапис під назвою «20250328_171054» за допомогою персонального комп`ютера «НР» бачимо, що відеозйомка ведеться від потерпілої - ОСОБА_3 на земельній ділянці, що розташована поруч із її будинком за адресою: АДРЕСА_1 . З перших секунд на відео бачимо особу чоловічої статі, як вдалося встановити згодом - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також чоловіка потерпілої - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На відео бачимо суперечку учасників даної події із ОСОБА_6 з приводу земельної ділянки. Після чого відео припиняється. (Фото додаються).

Відкривши відеозапис під назвою «Dokaz» за допомогою персонального комп`ютера «НР» бачимо, що відеозйомка ведеться від потерпілої ОСОБА_3 на земельній ділянці, що розташована поруч із її будинком за адресою: АДРЕСА_1 . З перших секунд на відео бачимо особу чоловічої статі, як вдалося встановити згодом - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також чоловіка потерпілої - ОСОБА_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 . На відео бачимо суперечку учасників даної події із ОСОБА_6 з приводу земельної ділянки. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_3 разом із чоловіком відходять від ОСОБА_6 та починають проводити заміри земельної ділянки, після чого ОСОБА_3 підходить до ОСОБА_6 та починає розмову з приводу земельної ділянці.

Надалі, ОСОБА_6 залазить на гору із щебнем та починає казати, що він знаходиться на комунальній землі, в той час ОСОБА_3 підходить до ОСОБА_6 та взявши щебінь в руки починає кидати його в останнього. ОСОБА_6 в свою чергу просить припинити ОСОБА_3 її дії та вказує на те, що проводиться відеозйомка, а після чергового разу, коли ОСОБА_3 кинула в нього каміння він зачерпнув ногою каміння щебню, яке полетіло в сторону ОСОБА_3 (Фото додаються).

Надалі на відеозаписі триває конфлікт з приводу земельної ділянки на якій знаходяться учасники події, після чого відеозйомка завершується.

На цьому огляд диска марки «MyMedia», формату DVD-R, на якому наявні два відеозаписи, наданих потерпілою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які відображають обставини події, 28.03.2025 за яких остання отримала тілесні ушкодження завершено.»

Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 від 24.07.2025 відеозаписи, що знаходяться на оптичному носії диск ТМ «MyMedia», які відображають обставини події, 28.03.2025 за яких ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000067 від 26.04.2025.

Крім того, судом встановлено, що дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 на виконання вказівок прокурора Вінницької окружної прокуратури, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, проведено ряд інших слідчих та процесуальних дій.

Судом, з постанови дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 від 22.09.2025, про закриття кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, встановлено, що: «…..Проаналізувавши надані показання (потерпілої), було встановлено, що вони є суперечливими, а ключовий елемент складу кримінального правопорушення суб`єктивна сторона, зокрема наявність умислу, не знайшов свого підтвердження.

Відповідно до ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння. Вина є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину. Згідно зі ст. 24 КК України, умисел буває прямий та непрямий. Прямим умислом визнається усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння, передбачення його суспільно небезпечних наслідків і бажання їх настання. Для кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, обов`язковою ознакою є саме наявність у особи прямого умислу, тобто бажання заподіяти легкі тілесні ушкодження.

Однак у своїх показах ОСОБА_6 прямо вказав, що його дії не були спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень. Він пояснив, що змахнув ногою, щоб припинити неправомірні дії з боку ОСОБА_3 , яка кидала в нього каміння. Таким чином, його мета була припинення конфлікту та самозахист, а не заподіяння шкоди. Це свідчить про відсутність умислу, оскільки бажання настання наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень не було.

Крім того, факт, що ушкодження були спричинені дрібним щебенем, який, за свідченнями ОСОБА_6 , розлетівся після змаху ноги, додатково вказує на відсутність наміру. Якщо б його метою було спричинення тілесних ушкоджень, він міг би використати більш очевидні та небезпечні засоби, а не випадковий розліт щебеню.

Також, показання сторін є взаємовиключними, що не дозволяє зробити однозначний висновок про те, хто саме був ініціатором конфлікту та агресивних дій. У кримінальному праві діє основоположний принцип "in dubio pro reo" (сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого). Усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь. Оскільки показання сторін є суперечливими.

Окремо слід наголосити, що дотримання засади презумпції невинуватості є ключовим у цьому досудовому розслідуванні. Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Це фундаментальне право знайшло своє відображення і в міжнародному законодавстві. Зокрема, у пункті 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, чітко зазначено, що «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Таким чином, врахувавши всі зібрані в ході досудового розслідування матеріали, орган досудового розслідування дійшов до висновку про відсутність у діянні ОСОБА_6 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України….»

Враховуючи вище викладенні обставини дізнавач дійшов висновку про закриття кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд констатує, що згідно ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Згідно коментара до ч. 1 ст. 125 КК України з об`єктивної сторони злочин характеризується: діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.

У частині 1 ст. 125 КК встановлюється відповідальність за легке тілесне ушкодження, яке виразилося в порушенні анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, але не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. До них Правила відносять такі ушкодження, що мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів. Це, наприклад, садно, синець тощо.

Суб`єктивна сторона злочину, що розглядається, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК.

Судом в нарадчій кімнаті оглянуто відеозаписи, що знаходяться на оптичному носії диску «MyMedia», формату DVD-R, які відображають обставини події, 28.03.2025 за яких ОСОБА_3 , як вона стверджує, отримала тілесні ушкодження.

З оглянутого відеозапису під назвою «Dokaz», судом встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відбувалася суперечка з приводу земельної ділянки. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_3 разом із чоловіком відходять від ОСОБА_6 та починають проводити заміри земельної ділянки, після чого ОСОБА_3 підходить до ОСОБА_6 та продовжує з ним суперечку.

Надалі, ОСОБА_6 залазить на гору із щебнем та розповідає, що він знаходиться на комунальній землі, в той час ОСОБА_3 підходить до ОСОБА_6 та взявши щебінь в руки починає кидати його в останнього, в свою чергу ОСОБА_6 просить ОСОБА_3 припинити кидати в нього щебінь на що остання не зреагувала та знову жбурнула щебінь в сторону ОСОБА_6 . На відеозаписі чітко відображено шматки щебню, які потерпіла жбурляла в сторону ОСОБА_6 , таке каміння було досить великого розміру і у разі попадання могло спричинити більш серйозні наслідки ніж тілесні ушкодження, що виявлено у потерпілої. З огляду на викладене суду зрозуміла поведінка ОСОБА_6 з самозахисту, оскільки на прохання припинити протиправні дії потерпіла не реагувала.

Після чого ОСОБА_6 намагаючись зупинити протиправні дії ОСОБА_3 вдарив ногою по щебню, яке частково полетіло в сторону ОСОБА_3 .

Дослідивши вище вказаний відеодоказ судом не встановлено підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження, адже з оглянутого відеозапису судом не встановлено обставину, що ОСОБА_6 мав умисел спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_3 , натомість встановлено, що його дії були спрямовані на зупинення протиправної поведінки ОСОБА_3 , без умеслу на спричинення їй будь - якого ушкодження.

Слідчий суддя враховуючи все вище викладене, приходить до висновку, що з матеріалів дослідженого кримінального провадження встановлено, що при здійсненні досудового розслідування дізнавачем належним чином та в повному обсязі вчинялися слідчі (процесуальні) дії з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, дізнавачем проведено допити свідків, відібрано пояснення, призначено експертизи висновки яких долучено до матеріалів провадження та виконано ряд інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, суд звертає свою увагу на обставину того, що підставами для скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 від 22.09.2025, про закриття кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як зазначає потерпіла сторона, являється необхідність у проведенні допитів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та сусіда ОСОБА_10 .

Натомість, суд констатує, як зазначалось вище, допити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проведено 28.06.2025, дослідивши їхні допити, судом не становлено розбіжностей в їхніх показах, тому будь-яких підстав для проведення повторних чи додаткових допитів з цими особами судом не встановлено.

Що стосується допиту сусіда ОСОБА_10 на якому наполягає потерпіла сторона, судом встановлено, що згідно рапорту старшого оперуповноваженого відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 , встановлено, що: «…..Під час виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій по даному кримінальному провадженню, було здійснено подвірний обхід жителів будинків, що проживають поруч із потерпілою ОСОБА_3 , а саме жителів АДРЕСА_2 , однак при усному спілкуванні із вказаними мешканцями вдалося встановити, що факту спричинення потерпілій 28.03.2025 тілесних ушкоджень невідомою особою вони не бачили….».

Додатково суд констатує, що оскільки в матеріалах кримінального провадження є наявні відеозаписи,які відображають обставини події, 28.03.2025 року за яких ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, необхідності у пошуках додаткових свідків відсутня, оскільки з зазначеного відео можливо встановити хронологію подій та обставини справи.

Разом з тим, підставою для скасуванняпостанови старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 від 22.09.2025, про закриття кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, як зазначив в судовому засіданні представник потерпілої, є необхідність у витребуванні договору сервітуту земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , для встановлення обставин на чиїй земельній ділянці відбувались обставини, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Натомість, суд констатує, що кримінальне провадження №0000067 від 26.04.2025 розслідувалось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобтоумисне легке тілесне ушкодження, з огляду на викладене, витребування договору сервітуту земельної ділянки яка розташована за адресоюАДРЕСА_1 , не впливає на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення за яких ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

Враховуючи вище викладене суд не бере до уваги доводи потерпілої сторони у необхідності проведенні допитів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та сусіда ОСОБА_10 , а також у необхідності у витребуванні договору сервітуту земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1

Таким чином слідчий суддя, враховуючи вищевикладені обставини приходить до висновку, що дізнавачем вжито всіх заходів спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення, надано належну правову оцінку та забезпечено прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Орган досудового розслідування встановивши відсутність складу кримінального правопорушенняпередбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, законно виніс постанову про закриття кримінального провадження, яка відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства та підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому дізнавач прийняв вірне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України).

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови слідчий суддя приходить до висновку, що вказана постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України. При проведенні досудового розслідування були проведені необхідні слідчі дії, повно, всебічно досліджено обставини правопорушення, надано їм відповідну правову оцінку та прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження. Постанова ґрунтується на вимогах закону, належно зібраних та допустимих доказах, які не спростовуються обставинами, викладеними в поданій скарзі.

Відповідно до частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене в сукупності суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 91, 93, 284, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 від 22.09.2025, про закриття кримінального провадження №0000067 від 26.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: