Справа № 587/890/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000685 від 21.01. 2026 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веселівка, Коростенського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правпопорушення за наступних обставин.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2025 за № 20 старшого лейтенанта ОСОБА_6 , призначено на посаду заступника командира 3 механізованого батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2025 за № 358 солдата ОСОБА_5 , призначено на посаду стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень ст. ст. 29 - 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, заступник командира НОМЕР_2 механізованого батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант

ОСОБА_6 за своїм службовим становищем та військовим званням є безпосереднім начальником для солдата ОСОБА_5 .

Під час проходження військової служби за мобілізацією солдат

ОСОБА_5 відповідно положень Військової присяги та вимог

ст. ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця , наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази , забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь», і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Однак, солдат ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її в умовах воєнного стану, у порушення вищезазначених вимог законодавства, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, приблизно о 09 годині 08 хвилин 21.01.2026, перебуваючи в н.п. Степанівка Сумського району Сумської області, під час доведення бойового розпорядження командира БТГр « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_3 омбр № 06/1/20/3дск БТГр ЗАПСІЛЛЯ від 20.01.2026 про заступання на добове чергування до окремого розпорядження в район зосередження бронегрупи поблизу АДРЕСА_2 , з метою інженерного обладнання укриттів для особового складу та підготовки капонірів для техніки, який доведено заступником командира 3 механізованого батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_6 , в присутності свідків заступника командира 7 механізованої роти з психологічної підтримки персоналу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , старшого техніка 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , командира гранатометного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , медичного брата медичної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 та інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконувати наказ начальника, посилаючись на незаконну мобілізацію до лав Збройних сил України.

Відкрита відмова солдата ОСОБА_5 виконати письмовий наказ - бойове розпорядження командира БТГр « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_3 омбр № 06/1/20/3 дск БТГр ЗАПСІЛЛЯ від 20.01.2026, потягла за собою підрив дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності, невиконання завдань за призначенням.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав і пояснив, що проходив службу за мобілізацією. 21.01.2026 в с.Степанівка йому було доведено бойове розпорядження командира ОСОБА_11 від 20.01.2026 про заступлення на бойову позицію біля н.п.Вільшанка у присутності свідків та медика. Він відмовився виконати даний наказ через низький емоційний стан. Проходив ВЛК до даної події, був визнаний придатним до несення військової служби. Наказ йому був зрозумілий, мав можливість його виконати, але не виконав. На даний час готовий проходити далі військову службу, в цій де частині, якій він служить.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, то суд згідно ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує ч.4 ст. 402 КК України, непокора, тобто інше умисне невиконання наказу начальника, вчинене в умовах воєнного стану.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 402 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного ОСОБА_5 , на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебував, має на утриманні батька пенсіонера, інваліда 3 групи, маючого статус учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, за місцем служби характеризується посередньо, бажає далі нести військову службу, раніше не судимий, добровільно перерахував 18.03.2024 кошти у сумі 80 000 грн на підтримку Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд визнає те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю кримінального правопорушення та встановленню істини по справі.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням перелічених обставин, особи винного, його ставлення до скоєного, зважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України, водночас суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 у виді позбавлення волі, та за правилами ст. 58 КК України замінити призначене покарання у виді позбавлення волі на службове обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків грошового забезпечення.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі ст. 72 КК України суд уважає необхідним зарахувати у строк призначеного ОСОБА_5 покарання строк попереднього ув`язнення з 21.01.2026 до 18.03.2026 року тримання його під вартою з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349, 369, 370, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України,у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 58 КК України основне покарання, призначене ОСОБА_5 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік замінити на службове обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік з відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення в дохід держави(Отримувач платежу:ГУК у Сумській області/Сумський район р/24060300, код отримувача: 37970404, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП),Рахунок отримувача: UA0018355, призначення платежу: Інші надходження.

На підставі ст. 72 КК України у строк виконання покарання зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , а саме з 21.01.2026 року по 18.03.2026 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає трьом дням службового обмеження для військовослужбовців.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 скасувати, звільнивши його з зали суду.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1