Справа № 489/1875/26
Провадження № 1-кп/489/627/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

16 березня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0000014 від 05.01.2026 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 (дистанційно), представника потерпілого ОСОБА_7 (дистанційно),

встановив:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме в тому, що 04.01.2026 близько 16:32 год, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Троїцькій в м. Миколаєві, в порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.1, 13.1, 13.3 ПДР України, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, перетнувши лінією 1.3 дорожньої розмітки, де здійснив зіткнення лівою передньою частиною керованого ним автомобіля з передньою лівою частиною автомобіля «CHEVROLET», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «CHEVROLET», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву здвухвинно-крижового зчленування, розриву лобкового синдесмозу, заднього вивиху лівого кульшового суглобу, перелому даху вертлюгової западини, перелому нижньої гілки правої сідничної кістки, уламкового перелому великого вертлюга лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, багатоуламкового перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки, забійної рани ділянки великого вертлюга зліва, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні від обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, оскільки він примирився з ним та повністю відшкодував заподіяну шкоду.

Обвинувачений та захисник підтримали клопотання.

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив, що дійсно примирився з обвинуваченим та не має до нього претензій матеріального і морального характеру, оскільки той відшкодував йому заподіяну дорожньо-транспортною пригодою шкоду, а також не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, розуміючи всі наслідки закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 12 КК України, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення належить до категорії необережних нетяжких злочинів та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, а також до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирився з потерпілим та відшкодував йому заподіяну шкоду. При цьому, обвинувачений згідно з вимогою про судимість є не судимим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 286 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Таким чином, встановлені судом обставини є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Відповідно до висновку, сформованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, вбачається, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20, «процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона».

Оскільки суд дійшов висновку, що кримінальне провадження щодо особи підлягає закриттю на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою, тому з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 09.01.2026 у справі № 489/88/26 - підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 284, 286, 370, 372 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000014 від 05.01.2026 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

- транспортний засіб «VOLKSWAGEN TOUAREG», д.н.з. НОМЕР_1 , - залишити у володільця ОСОБА_3 ;

- транспортний засіб «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_2 , - повернути володільцю ОСОБА_6 ;

- DVD-R диск - зберігати в матеріалах судового провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в сумі 19813 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот тринадцять) грн 05 коп.

Після набрання ухвалою законної сили заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 09.01.2026 у справі №489/88/26, - скасувати.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1