Справа № 301/3240/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09.02.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/914/25, за апеляційною скаргою прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 17.12.2025 року, щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 17.12.2025 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600,00 гривень, строком до 14.02.2025 року включно.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Іршавського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів судового провадження слідує, що заступник начальника СВ відділення поліції №1 Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Іршавського відділу - Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до Іршавського районного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Своє клопотання мотивував тим, що 15 грудня 2025 року близько 09 години 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи, технічно справним, автомобілем марки «Ford FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , в напрямку із сторони центру села Дубрівка в сторону міста Іршава в селі Дубрівка по вулиці Центральній, рухаючись за кермом вищевказаного транспортного засобу, у світлу пору доби, без опадів, в похмуру погоду, коли дорожнє покриття було вологим та чистим, при проїзді правого заокруглення дороги, грубо порушуючи, п.п. 1.5, 2.3, 12.1, 12.3, 12.4 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «безпечна швидкість» та «дорожні умови») Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правил дорожнього руху України, ПДРУ), маючи можливість, оцінити дорожню обстановку, проявив неуважність, а саме не переконався у безпечній швидкості для того щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та допустив виїзд керованого ним автомобіля на праве узбіччя, що призвело до заносу автомобіля і втрати ним керованості, та наступному наїзду на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 .

Внаслідок грубих порушень водієм ОСОБА_6 , п. п. 1.5, 2.3, 12.1, 12.3, 12.4 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «безпечна швидкість» та «дорожні умови») Правил дорожнього руху України, ОСОБА_8 , згідно остаточного лікарського свідоцтва про смерть отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_6 , за вищевикладених обставин грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

- п.1.5 ПДР України Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.12.1 ПДР України Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п.12.3 ПДР України У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п.12.4 ПДР України У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год;

- п.1.10 ПДР України в частині тлумачення безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;

- дорожні умови сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;

Невиконання водієм ОСОБА_6 , вказаних вимог Правил дорожнього руху, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме: отриманням ОСОБА_8 , тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до її смерті.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчинення злочину, ОСОБА_6 , як підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді констатовано, що при дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, слідча суддя прийшла до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Крім того, слідчий суддя вважає, що існують ризики, що ОСОБА_6 , знаходячись на волі може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: може ухилитись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, слідча суддя врахувала як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, зокрема проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілої, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, зокрема вік, стан здоров`я, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , та прийшла до переконання, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України, слід встановити в межах, що перевищує передбачені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600, 00 грн. (шістсот п`ять тисяч шістсот гривень).

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій вказує незаконність рішення. В обґрунтування доводів зазначає, що під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, за яке останньому пред`явлено підозру. Знаходячись на волі ОСОБА_6 може ухилятись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів. Прокурор вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у даному випадку є необхідним та достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, який будучи водієм, маючи достатні навички та вміння керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп?яніння вчинив ДТП зі смертельними наслідками. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників судового провадження, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги без участі учасників, колегія суддів бере до уваги, що сторони судового провадження належним чином повідомлені про час та дату судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги чи бажання приймати участь у її розгляді учасники не подавали.

Твердження апеляційної скарги про незаконність судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

Колегія суддів вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ відділення поліції №1 ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за №0000446, відомості про кримінальне правопорушення в якому 15.12.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що клопотання розглядалось за участі як підозрюваного ОСОБА_6 , так і його захисника адвоката ОСОБА_9 , що свідчить про дотримання слідчим суддею передбачених ст. 193 КПК України вимог, у тому числі, дотримання права особи на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Погоджуючись з указаним висновком, суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

Також, апеляційний суд бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Таким, що ґрунтується на доданих до клопотання матеріалах, колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що оцінюючи в сукупності всі обставини, наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 286-1 КК України у разі визнання його судом винуватим у вигляді позбавленні волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, на думку слідчої судді існують ризики, що ОСОБА_6 , знаходячись на волі може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: може ухилитись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із зазначених обставин, відповідно до ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, слідує, що слідчий і прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищезазначені обставини, яким слідчим суддею була надана належна оцінка.

Вказані обставини також свідчать і про те, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 щодо нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, однак, обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_6 таких захворювань, які перешкоджають його триманню під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я. Будь-яких доказів, зокрема висновків лікарів тощо, у підтвердження таких фактів сторонами захисту не надано.

Крім того, постановляючи ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, зокрема проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілої, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, зокрема вік, стан здоров`я, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , та визначив розмір застави, який, у разі внесення, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України, слід встановити в межах, що перевищує передбачені п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600, 00 грн. (шістсот п`ять тисяч шістсот гривень).

На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, і не є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , так як таких даних під час апеляційного розгляду судового провадження не встановлено.

Твердження апеляційної скарги прокурора про те, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у даному випадку є необхідним та достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а відтак і жодним чином не впливають на висновки слідчого судді щодо визначеного розміру застави й не дають підстав вважати, що застава у розмірі - 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде недостатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні.

Разом із цим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Іршавського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі не вказується як в апеляційній скарзі, так і не посилалася сторона захисту під час її розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу слідчого судді прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: