Справа №127/8288/26
Провадження №1-кс/127/3338/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 15.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2025 від оперативних співробітників надійшла інформація про факт видачі групою осіб медичних довідок щодо придатності громадян України до керування транспортними засобами, при цьому без фактичного проходження медичної комісії, яка включає в себе загальне обстеження спеціалістами, лабораторні та функціональне обстеження.

Окрім того, встановлено факти заволодіння грошовими коштами суб`єктів господарської діяльності різних форм власності, вчинених групою осіб, під приводом виконання умов укладеного договору щодо надання послуг, які фактично не можуть бути надані через відсутність на те дозвільних документів.

В ході досудового розслідування встановлено, що група осіб, діюча за попередньою змовою, вводячи в оману суб`єкти господарської діяльності різних форм власності, під приводом виконання умов укладеного договору, з метою заволодіння грошовими коштами останніх, використовуючи інші кримінально-протиправні схеми, здійснює виготовлення та видачу медичних довідок форми № 100-2/о «Довідка про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин» без необхідних на те дозвільних документів, та фактичного проходження огляду особами.

В ході моніторингу тендерних закупівель на території Вінницької області встановлено, що ТОВ «Начмед Поділля» та інші суб`єкти господарської діяльності, здійснювали заключення договорів з різними суб`єктами господарської діяльності різних форм власності, щодо виготовлення та видачі медичних довідок форми № 100-2/о «Довідка про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин» без необхідних на те дозвільних документів та фактичного проходження огляду особами, в наслідок чого здійснювали заволодіння грошовими коштами юридичних осіб в сумі, обумовленій договором.

Таким чином, в наслідок закриття робіт за вказаними вище договорами, які фактично не могли проводитись через відсутність дозвільних документів, визначених наказом МОЗ № 651 від 18.04.2022, посадові особи ТОВ «Начмед Поділля», ПП «Начмед» та їхніх філій, а також співробітники даних суб`єктів господарської діяльності, реалізували організовану кримінально-протиправну схему щодо заволодіння грошовими коштами суб`єктів господарської діяльності, шляхом введення їх в оману, під приводом наявності дійсних потужностей та можливостей для виконання визначених умовами договору робіт, без фактичної наявності дозвільних документів.

Згідно оперативної інформації, до даних кримінальних правопорушень безпосередньо причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання якого, за адресою: АДРЕСА_1 , можуть зберігатись речі та предмети, що несуть інтерес для органу досудового розслідування, зокрема в подальшому можуть бути використанні для проведення відповідних слідчих дій та судових експертиз, та нести свою цінність безпосередньо під час судового розгляду.

У ході документування кримінального правопорушення 12.03.2026, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду у справі №127/6004/26 від 24 лютого 2026 року, було проведено обшук в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено:

?Мобільний телефон «Samsung Galaxy M51» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту НПУ СУ;

?Ноутбук «ACER» з серійним номером С00414117СВС7600 та зарядним пристроєм до нього, який поміщено до спец пакету НПУ PSP 4290980.

12.03.2026 вказане вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вказані речі мають значення для даного кримінального провадження, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, яке вилучено 12.03.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 12.03.2026 року в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

?Мобільний телефон «Samsung Galaxy M51» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту НПУ СУ;

?Ноутбук «ACER» з серійним номером С00414117СВС7600 та зарядним пристроєм до нього, який поміщено до спец пакету НПУ PSP 4290980.

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя