Справа № 215/1600/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Криворізької північної окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подав до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області дану скаргу та просить зобов`язати прокурора відповідно до вимог ст.214 КПК України внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань по його заяві від 25.02.2026 про вчинення кримінального правопорушення за фактом навмисного пошкодження його майна (системи автономного опалення в підвальному приміщенні будинку), вчинене посадовими особами ОСББ, що призвело до припинення опалення його квартири в зимовий період (ознаки кримінальних правопорушень за ст.ст.270-1, 364 КК України).

Заявник у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у скарзі, та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши прокурора, яка заперечувала проти скарги та вважає, що інформація, викладена в заяві не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, дослідивши матеріали справи за скаргою та матеріали за заявою ОСОБА_3 від 25.02.2026, слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення скарги виходячи з наступного.

25.02.2026 ОСОБА_3 звернувся із письмовою заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Криворізької північної окружної прокуратури, в якій зазначив, що ним 14.02.2026 виявлено умисне пошкодження майна, а саме механічне пошкодження (навмисний прокол) його приватної системи автономного опалення в підвалі будинку. Даний факт ним зафіксовано на відео та повідомлено поліцію (ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, талон ЄО №5456 від 16.02.2026).

Оскільки доступ до підвального приміщення, де знаходиться його приватна система автономного опалення, обмежений і знаходиться під контролем голови ОСББ, то факт навмисного пошкодження («проколу») системи за таких обставин свідчить про умисні дії посадових осіб ОСББ або допуск ними сторонніх осіб для вчинення диверсії щодо його майна.

Також 17.02.2026 у квартирі АДРЕСА_1 (власниця ОСОБА_5 ) було проведено самовільні роботи з переобладнання загальнобудинкового стояка опалення з метою приховування врізання «теплої підлоги». Роботи проводились без проекту та згоди заявника. Факт зафіксовано поліцією (талон ЄО №2894 від 17.02.2026).

Внаслідок умисного пошкодження системи опалення заявника в підвалі та незаконних маніпуляцій сусіда у квартирі АДРЕСА_1 зі стояком, заявник станом на 25.02.2026 залишився без опалення у зимовий період. Зазначене підпадає під ознаки злочину за ст.270-1 КК України (умисне знищення або пошкодження об`єктів житлово-комунального господарства).

Голова ОСББ ОСОБА_6 та його заступник ОСОБА_7 сприяють порушнику, маніпулюючи датами складання актів №1 та №2 від 14.02.2026, які написані олівцем. Також вказані особи 18.02.2026 відмовились прийняти офіційну вимогу заявника про законність робіт, що ним зафіксовано на відео.

Також заявник вважає, вказані вище акти завідомо неправдивими, оскільки в них йде мова про затоплення бойлером, хоча справжньою причиною є технічний стан мереж та незаконні врізки. Вказані акти заявник оскаржив через Укрпошту. Використання цих актів головою ОСББ є спробою, на думку заявника, перекласти відповідальність за аварію на нього та приховати незаконні дії власника квартири АДРЕСА_1 .

Листом №8/16.4-2136-26 від 27.02.2026 Управління Держенергонагляду у Дніпропетровській області на звернення заявника від 23.02.2026 щодо незаконного переобладнання внутрішньобудинкової системи опалення в квартирі АДРЕСА_2 , а також можливості проведення позапланової перевірки системи опалення цього будинку Держенергонаглядом повідомило, що ні Закон України «Про житлово-комунальні послуги», ні Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не уповноважують Державну інспекцію енергетичного нагляду України здійснювати державний нагляд (контроль) щодо правовідносин, які регулюються вказаними Законами.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність, зокрема прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відмова слідчого або прокурора у внесенні відомостей про злочин до ЄРДР згідно зі ст. 303 КПК України може бути оскаржена до суду.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України необхідною умовою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених у ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

При цьому до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18.

У п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18) зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя, не вдаючись в оцінку доказів та з`ясування фактичних обставин справи, на даній стадії перевіряє, чи дійсно в повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого кримінального правопорушення, та враховує, що до компетенції слідчого не належить здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а законом передбачено лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження, та вважає, що є підстави вважати таке повідомлення саме повідомленням про кримінальне правопорушення і таке повідомлення повинне бути внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналізуючи зміст заяви ОСОБА_3 , з урахуванням вимог ч. 2 ст. 94 КПК України, встановлено, що заявник шляхом реалізації наданого йому права порушення перед слідчим суддею питання щодо здійснення судового контролю щодо дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, обирає для себе найменш обтяжливий спосіб захисту цих прав.

Так, оскільки заявником не вичерпані цивільно-правові засоби судового захисту від імовірних порушень його прав та законних інтересів, слідчий суддя вважає, що звернення в даному випадку за захистом в порядку кримінального судочинства є передчасним і таким, що не відповідає заявленій меті, та, в свою чергу, не порушує дискрецію суду у вирішенні даних питань в іншому порядку, ніж в порядку кримінального судочинства.

Не зважаючи на те, що заява ОСОБА_3 , хоча й складена таким чином, що має назву, як заява про вчинене кримінальне правопорушення, але сама по собі містить лише перелік фактичних обставин, пов`язаних із правовими відносинами, які існують між заявником та іншими учасниками правовідносин, коло яких визначено категорією відповідних цивільних спорів, а тому, на переконання слідчого судді, таку заяву за своєю суттю не можна визнати як заяву про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні положень ст. 214 КПК України.

Як зазначалось вище, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених раніше.

Тому, виходячи з аналізу викладеного, попри те, що заявник вважає подану ним заяву від 25.02.2026 заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.270-1, 364 КК України, проте така заява за своїм змістом та наведеними доводами не може в даному випадку слугувати підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Стверджуючи у заяві про вчинення злочину про самоправство та умисне знищення або пошкодження об`єктів житлово-комунального господарства скаржник не зазначає обставин, що можуть свідчити про вчинення даних кримінальних правопорушень, зокрема, всупереч якому установленому законом порядку вчинені дії, ким оспорюється їх правомірність, в чому полягає заподіяна значна шкода, та які саме дії та яким чином свідчать про умисне знищення або пошкодження об`єктів житлово-комунального господарства; не наводить жодних даних про вчинення цих дій уповноваженими особами ОСББ.

Ця заява ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо неправомірності дій вказаних осіб, а також власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 25.02.2026 до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора Криворізької північної окружної прокуратурищодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.214, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Криворізької північної окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя