Справа № 199/2559/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшла вищевказана скарга, в обґрунтування якої скаржник посилається на те, що 21.01.2026 приблизно о 02:00 год. працівники патрульної поліції повідомили власника СТО у м. Дніпрі про пошкодження автомобіля Audi A5, який знаходився на парковці біля станції. Встановлено, що транспортний засіб належить ОСОБА_3 , при цьому на момент події автомобіль уже був перереєстрований та мав новий державний номер, однак фактично використовувались попередні номерні знаки. За інформацією поліції, невідомий чоловік у військовій формі, який мав ознаки алкогольного або наркотичного сп`яніння, умисно пошкодив автомобіль, вибивши декілька вікон та пошкодивши дзеркало заднього виду; у салоні автомобіля було виявлено цеглину зі слідами крові, якою, ймовірно, завдано пошкодження. Особу, яка вчинила зазначені дії та, за попередньою інформацією, є військовослужбовцем, затримано та передано до Військової служби правопорядку. У той же день заявниця звернулася до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яку було зареєстровано в журналі єдиного обліку, однак, незважаючи на це та на подальшу ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 11.02.2026 про зобов`язання внести відповідні відомості до ЄРДР, станом на момент подання скарги такі відомості до ЄРДР внесені не були, досудове розслідування не розпочато, а ухвалу суду органом досудового розслідування фактично не виконано, тому скаржник просить задовольнити її скаргу, зобов`язавши уповноважену особу ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести відомості за поданою заявою. Крім того, заявник просить слідчого суддю вжити заходів щодо забезпечення виконання ухвали цього суду від 11.02.2026 по справі №199/1319/26, яка залишається невиконаною понад 15 діб після набрання законної сили.

В судове засідання скаржник та уповноважена особа ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. За таких обставин суд у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд скарги за відсутності скаржника та уповноваженої особи ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, а також без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ст.107 ч.4 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, 21 січня 2026 року скаржником було подано заяву до ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області стосовно вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту поданих матеріалів заяви ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2026 року у справі №199/1319/26 задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано уповноважених осіб ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі заяви скаржника від 21 січня 2026 року.

Відповідно до ст.214 ч.1 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 глави 2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч.1 ст.214 КПК України.

Частиною 2 ст.214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Нормою ст.40 ч.5 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно ст.40-1 ч.4 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст.303 ч.1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною 2 ст.303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст.314-316 КПК України.

За змістом ст.ст.306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За змістом ст.129 Конституції України, ст.ст.7, 21, 369 КПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, різновидом яких є ухвала слідчого судді, постановлена за наслідками розгляду скарги, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. Правова позиція суду, покладена в основу такого результату розгляду скарги, ґрунтується на тому, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 21 січня 2026 року та ненадання заявнику витягу з ЄРДР у встановлені кримінальним процесуальним законом строки вже були предметом розгляду іншої скарги ОСОБА_3 в рамках справи №199/1319/26 (провадження №1-кс/199/106/26), за наслідками розгляду якої слідчим суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра 11 лютого 2026 року постановлено ухвалу, якою вже зобов`язано уповноважених осіб ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР і надати заявнику відповідний витяг. Вказана ухвала набрала законної сили, а отже є обов`язковою для виконання незалежно від часу їх постановлення. Відтак, необхідність постановлення ще однієї ухвали з того ж самого предмету за наслідками розгляду даної скарги відсутня, оскільки забезпечення виконання існуючої ухвали слідчого судді шляхом постановлення нової ухвали, яка дублюватиме попередню повністю чи частково, не є ані необхідним, ані належним способом захисту прав скаржника.

Крім того, норми КПК України не передбачають можливість, підстави та порядок, а отже і повноваження слідчого судді, щодо розгляду скарги, предметом якої є зобов`язання органу досудового розслідування виконати раніше постановлену ухвалу слідчого судді щодо внесення відомостей до ЄРДР. Крім того, скаржник просить слідчого суддю визнати бездіяльність посадових осіб ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою скаржника незаконною, однак нормою ст.307 ч.2 КПК України, яка визначає результати розгляду скарги та способи захисту і поновлення прав заявника, не передбаченого такого процесуального рішення слідчого судді як визнання дій/бездіяльності чи рішень слідчого, дізнавача та/або прокурора незаконними/протиправними, а рівно й надання їм оцінки з огляду на їх законність або незаконність, як і надання висновків щодо якості виконання службових обов`язків працівниками органів поліції, прокуратури, не входить до компетенції слідчого судді та виходить за межі його повноважень. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість задоволення скарги ні повністю, ні частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.214, 303, 304, 306, 307, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного провадження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1