Єдиний унікальний номер 305/4722/25>
Номер провадження 1-кп/305/505/25>
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

18.02.2026 м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0003070 від 22.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч.ч. 1, 3 ст. 301-1 Кримінального кодексу України,

встановив:

У провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження, ухвалою суду від 24.12.2025 призначено підготовче судове засідання на 26.12.2025, коли призначено до судового розгляду на 02.01.2026, у зв`язку із неявкою учасників відкладено на 04.02.2026, за клопотанням представника потерпілої відкладено на 18.02.2026.

У судовому засіданні 18.02.2026 прокурором зачитано обвинувальний акт, з урахуванням думок учасників судом визначено обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження, надано прокурору строк для підготовки письмових доказів, що будуть надані суду для дослідження.

Разом з тим, 13.02.2026 через канцелярію суду від прокурора надійшли клопотання про продовження запобіжних заходів стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з додатками.

У клопотаннях зазначено, що обґрунтованість обвинувачення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 від 15.06.2025 та 12.09.2025; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_13 ; висновком судово-медичної експертизи, висновком комплексної судовою психолого-психіатричної експертизи потерпілої ОСОБА_11 , протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцій фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 15.06.2025, матеріалами службового розслідування, показаннями свідка ОСОБА_14 .

Ризики, які були підставою для застосування запобіжних заходів та продовження їх строку, не відпали та існують, а саме щодо переховування від суду; незаконного впливу на свідків, потерпілу; вчиненні іншого кримінального правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Також, 18.02.2026 через канцелярію суду від захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з додатками, у якому стверджує, що не погоджується з пред`явленим обвинуваченням, а ризики відсутні, так як обвинувачений не тільки не є судимим, а й не був судимим жодного разу, процесуальна поведінка під час досудового розслідування свідчить про бажання довести суду невинуватість у інкримінованому обвинуваченні, сім`я фактично проживає в АДРЕСА_3 , обвинувачений перебуває на обліку у кардіолога, його мати має статус матері-героїні, народила та виховала 6 дітей, є єдиною в сім`ї, хто працює та отримує доволі скромну заробітну плату, старший брат мобілізований у 2023 році, батько є хронічно хворим. Просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, можливо і з засобом електронного контролю.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_11 до суду не з`явилася, повідомлена належним чином, із урахуванням думки сторін та обставин справи суд вирішив розпочати судове засідання без її участі, яка у справі представлена представником - адвокатом та законним представником потерпілого.

Прокурор ОСОБА_4 під час судового засідання просив продовжити дію запобіжних заходів обвинувачених з підстав, наведених у клопотаннях.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала подане нею клопотання з наведених у ньому підстав, вважає обвинувачення повністю необґрунтованим, що буде встановлене судом після дослідження доказів, ризики відсутніми, просила змінити запобіжний захід ОСОБА_6 на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю. Додала, що якщо прокурор доведе доказами, то можливо вони погодяться з обвинуваченням за ст. 155 КК України, не вважає підзахисного насильником. У формулюванні обвинувачення прокурор вказує, що вони втрьох однаково розпивали спиртні напої, тобто не доведено насильницької дії, всі однаково відповідальні. Цей безпорадний стан пов`язаний саме через вживання спиртних напоїв. Нащо вона прийшла вночі до двох хлопців, які пили пиво. Виключно захист просив провести психіатричну експертизу з застосуванням поліграфу, але потерпіла навідріз відмовилася від поліграфу, натомість Синецький пройшов, та відсутні реакції на питання з відповіддю "НІ". В обвинуваченого немає підстав для уникнення, він сприяв досудовому розслідуванні, давав купу довідок, сприяли досудовому розслідуванню. Він не бажає спілкуватися з потерпілою чи родичами, він бажає вибратися з цього, він не хоче розпочинати своє молоде життя з таким важким злочином, він раніше не судимий. Перебуває на д-обліку в кардіолога, в нього була операція на лімфовузли, зараз в нього загноєння, його не лікують, мама має статус «Мати героїня», в квартирі мати проживає лише з батьком, який хворіє, мати працює.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника, заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 заперечив проти продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , просив замінити його на домашній арешт.

Законний представник потерпілого ОСОБА_10 залишила питання на розсуд суду.

Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримала прокурора.

Прокурор ОСОБА_3 під час судового засідання просила продовжити дію запобіжних заходів обвинувачених, вважає, що оцінювати обґрунтованість обвинувачення на даний час передчасно, а підозра є повністю обґрунтованою та підтверджується доказами, зокрема судовими експертизами, показаннями потерпілої та свідків, наявні ризики, які не зменшились. Суд управі в даному випадку не визначати розмір застави, бо злочин вчинено із застосуванням психологічного насильства, її довели до безпорадного. Щодо позитивної характеристики родини обвинуваченого ОСОБА_6 , то це не стало стримуючим фактором. ОСОБА_15 за період служби зарекомендував себе з негативної сторони, також за ч. 1 ст. 296 КК України притягався та вчинив новий особливо тяжкий злочин, тобто є ризик вчинення нового кримінального правопорушення. Щодо ОСОБА_16 , то до нього було застосовано заходи за ч.1 ст. 309 КК України, а також вчинення особливого тяжкого злочину за невеликий період часу вказує на можливість вчинення нового кримінального правопорушення. Інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку.

Суд заслухав думки сторін кримінального провадження, дослідив клопотання про продовження строку тримання під вартою та клопотання про зміну запобіжного заходу з додатками і дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою Рахівського районного суду від 26.01.2026 було продовжено раніше застосовані до підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжні заходи у виді тримання під вартою на строк по 23.02.2026, без визначення розміру застави.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою відповідно до вимог ч. 1 ст. 194, ст. 199, ст. 331 КПК України слід надати оцінку питанням щодо обґрунтованості обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (1), наявності заявлених у клопотаннях ризиків (2), можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу (3), а в разі наявності підстав для застосування запобіжного заходу - чи визначати заставу і в якому розмірі, та які обов`язки необхідно покласти на обвинувачених (4).

1. Стандарт обґрунтованості обвинувачення означає, що наявні докази повинні бути достатніми, щоб переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, проти якої висунуто обвинувачення, дійсно вчинила кримінальне правопорушення. Це не означає, що потрібно довести вину поза розумним сумнівом, але необхідно, щоб зібрані докази створювали достатньо переконливу картину для обґрунтованого висновку про вчинення злочину.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 152, ч. 5 ст. 407 КК України, які є особливо тяжким та тяжким злочинами відповідно, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 152, ч.ч. 1, 3 ст. 301-1 КК України, які є особливо тяжким, тяжким та особливо тяжким злочинами відповідно, обґрунтованість обвинувачення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

На даному етапі суд не вирішує питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність осіб до вчинення кримінальних правопорушень є ймовірною та встановлених обставин достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю підтвердження чи спростування обвинувачення.

2. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ряду спроб, які визначені у цій нормі як ризики.

Тому, метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названих ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення обвинуваченим відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотаннях прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, можлива наявність інших ризиків не обґрунтована і судом питання про їх наявність не вирішується.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час судового розгляду можуть переховуватися від суду з метою недоведення їх вини, оскільки усвідомлюють, що в разі визнання їх винними у вчиненні кримінальних правопорушень їх може бути засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, не мають міцних соціальних зв`язків, є мешканцями прикордонної області, а тому наявні ризики, що зможуть безперешкодно покинути місце свого проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 раніше переховувався (ухилявся) від військової служби.

Окрім цього, перебуваючи на волі обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків та потерпілу, які є їх сусідами, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на їх користь. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до зміни вже наданих показань, відмови від надання таких. Такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і потерпілої.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтований тим, що обвинувачені вже раніше притягувались до кримінальної відповідальності та обвинувачуються у вчиненні двох ( ОСОБА_5 ) та трьох ( ОСОБА_6 ) кримінальних правопорушень.

Обставини кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують наявність указаних ризиків.

3. Неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу обґрунтовано стороною обвинувачення такими ж доводами і з ними суд погоджується.

Суд керується положеннями статті 178 КПК України щодо обов`язку при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу оцінити в сукупності всі обставини справи та зазначає, що обвинувачені раніше не судимі, не мають постійних джерел доходів, вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнали, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

Відповідно до вимог ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України суд враховує, що ризики, які були наявні під час застосування запобіжного заходу, частково зменшились, оскільки досудове розслідування завершено, розпочато судовий розгляд, однак на даний час жодні докази не досліджено, потерпілу та свідків не допитано, тому відсутні підстави для зміни запобіжних заходів на більш м`які.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недоведеності обвинувачення, оскільки на даному етапі судового розгляду це питання не вирішується, обвинувачення не оголошувалось, докази не досліджувались.

Також суд не погоджується з доводами сторони захисту про можливість застосування (зміни) стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, докази на підтвердження його фактичного проживання в АДРЕСА_3 , відсутні, як і щодо наявності у його матері статус матері-героїні (не підтверджено, що ОСОБА_17 є його матір`ю), працевлаштування і розмір заробітної плати останньої.

Активна процесуальна поведінка захисника обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування, яка виразилась у ініціюванні проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, сама по собі не свідчить про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доводи сторін, з урахуванням вимог наведених норм кримінального процесуального законодавства суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою підлягають задоволенню, строк їх дії продовжується кожному з обвинувачених на 60 діб, тобто по 18.04.2026, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 слід відмовити.

4. Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у том числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, суд не визначає їм розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись статтями 331, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відкласти судовий розгляд у кримінальному провадженні на 10:00 год 12.03.2026 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рахівського районного суду за адресою: м. Рахів Закарпатської області, вул. Карпатська, 15, зал судового засідання № 2.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, по 18.04.2026, без визначення розміру застави.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, по 18.04.2026, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжних заходів обвинуваченим протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 23.02.2026 о 08:15 год.

Суддя ОСОБА_18