Справа № 521/1934/26
Номер провадження:1-кс/521/1823/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі, клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2024 року за №0000019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2024 року за №0000019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

З клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 13.05.2025 року задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000019 від 26.12.2024 року за ч. 1 ст.204 КК України та накладено арешт на майно вилучене під час обшуку 06.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) Чорнові записи на 3 арк.; 2) Грошові кошти у розмірі 2 600 Євро, купюрами номіналом 100 Євро; 3) Грошові кошти у розмірі 1 400 Євро, купюрами номіналом 200 Євро; 4) Грошові кошти у розмірі 69 300 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном власниками та іншими особами до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

ОСОБА_4 на праві приватної власності належать тимчасово вилучені грошові кошти у розмірі 69 800 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США.

ОСОБА_5 на праві приватної власності належать тимчасово вилучені грошові кошти у розмірі 2 600 Євро, купюрами номіналом 100 Євро та грошові кошти у розмірі 1 400 Євро, купюрами номіналом 200 Євро.

В обґрунтування клопотання зазначається про те, що власникам вилученого майна не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а отже, фактична відсутність статусу підозрюваного у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідчить відсутність підстав на подальший арешт таких грошових коштів.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 участі в судовому засіданні не приймали, на адресу суду направили клопотання про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, надав копію протоколу вилученого майна від 05.08.2025 року.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, враховуючи думки сторін, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2025 року було накладено арешт на речі, вилучені під час обшуку 06.05.2025 року за адресою : м. Одеса, вул. Педагогічна, буд 17, зокрема на 1) Чорнові записи на 3 арк.;

2) Грошові кошти у розмірі 2 600 Євро, купюрами номіналом 100 Євро;

3) Грошові кошти у розмірі 1 400 Євро, купюрами номіналом 200 Євро;

4) Грошові кошти у розмірі 69 300 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном з метою збереження та дослідженні речових доказів, проведення судових експертиз.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.12.2025 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Слідчий суддя враховує думку прокурора про існування необхідності у збереженні вилученого майна, яке є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки може містити докази, які входять до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 26.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204 КК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що обставини кримінального провадження, доведеність факту події та обставин кримінальних правопорушень, з наявністю всіх їх складових елементів, чи їх не доведення, має бути перевірена в ході досудового розслідування, з урахуванням всіх доказів в їх сукупності.

На даній стадії кримінального провадження слідчим суддею не дається оцінка допустимості та належності доказів, а лише вирішується питання про правомірність накладення арешту на вищевказане майно.

Так, з протоколу огляду вилученого майна від 05.08.2025 року вбачається, зв`язок грошових коштів з чорновими записами, які були вилучені під час обшуку 06.05.2025 року, а це, відповідно, є предметом доказування у кримінальному провадженні. Постановою про визнання речовими доказами від 07.05,2025 року вилучене майно під час обшуку 06.05.2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000019 від 26.12.2024 року.

Так, слідчий суддя вважає, що вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що підтверджує доводи прокурора про те, що вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, у відповідності до вимог ст.98 КПК України.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу , що арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, але і у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 174, 370-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000019 від 26.12.2024 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1