Справа № 526/794/26
Провадження № 1-кс/526/104/2026
У Х В А Л А

іменем України

24 березня 2026 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадячі в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000178 від 17.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України про арешт майна,

встановив:

23.03.2026 до Гадяцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що 17.03.2026 близько 07 год. в селі Млини Миргородського району по вул. Гадяцька, поблизу домоволодіння № 22, виявлено труп ОСОБА_4 з тілесними ушкодженнями.

Під час огляду трупа встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені на тілі померлого, за своїм характером можуть бути отримані внаслідок падіння на виступаючі частини предметів, а саме велосипеда (на якому останній рухався або вів у руках) та дерев`яної колоди, які знаходилися безпосередньо поруч із тілом.

20.03.2026 в ході проведення додаткового огляду місця події, за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с.Млини, вул.Гадяцька, буд.22, слідчим виявлено, оглянуто та вилучено до ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Миргородський район, м.Лохвиця, вул.Гоголя, 19:

велосипед марки «України» з механічними пошкодженнями переднього колеса;

дерев`яну колоду породи «Дуб» циліндричної форми довжиною близько 100 см., шириною близько 60 см., зі слідами РБК;

мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A16», з абонентським номером телефону «ВФ Україна» НОМЕР_1 , що належав померлому ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 20.03.2026 вказані предмети визнано та приєднано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вказане майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки:

є предметами, які були безпосередньо пов`язані з подією;

могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення;

містять відомості, що можуть бути використані як доказ під час встановлення обставин події;

підлягають дослідженню під час проведення судових експертиз.

Зокрема:

велосипед та дерев`яна колода можуть містити сліди біологічного походження, механічні пошкодження, що мають значення для встановлення механізму отримання тілесних ушкоджень;

мобільний телефон може містити інформацію щодо останніх контактів померлого, його переміщення, що має значення для встановлення обставин події.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на зазначене майно є необхідним, оскільки існує реальна загроза його втрати, пошкодження, знищення або зміни властивостей, що може унеможливити проведення експертних досліджень та використання його як доказу.

Іншим способом забезпечити збереження речових доказів неможливо.

Таким чином, у відповідності до ч.1 ст.170, ч.5 ст.171 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, для його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на вищевказані положення КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання повністю підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000178 від 17.03.2026 року внесено відомості до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до ч. ч. 2 4 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна , можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У клопотанні слідчим доведено, що вилучене майно може бути використане як доказ у даному кримінальному провадженні, тому є підстави для задоволення клопотання, а саме: шляхом накладення арешту на вказане майно, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Керуючись ст.ст. 170 -173 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000178 від 17.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 20.03.2026 під час проведення огляду місця події, які є речовими доказами у кримінальному провадженні та будуть зберігатись у Відділенні поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області по вулиці Гоголя, 19, м. Лохвиця, Миргородського р-ну., Полтавської області, а саме на:

- велосипед марки «України» з механічними пошкодженнями переднього колеса, дерев`яну колоду породи «Дуб» циліндричної форми довжиною близько 100 см., шириною близько 60 см., зі слідами РБК, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A16», з абонентським номером телефону «ВФ Україна» НОМЕР_1 , що належав померлому ОСОБА_4 , які перебувають у фактичному володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою позбавлення права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких видів робіт, а також досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження речових доказів, слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1