Справа № 740/527/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/293/26
Категорія - ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

31 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

прокурора ОСОБА_11

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції через Ніжинський міськрайонним суд Чернігівської області та з використанням власних технічних засобів захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000080 від 15 березня 2013 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 січня 2026 року про повернення обвинувального акту прокурору,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 15 березня 2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч.1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України, був повернутий прокурору з тих підстав, що всупереч вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить у собі викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, що на думку суду є істотними порушеннями, які торкаються прав та законних інтересів обвинувачених, у свою чергу, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і можуть суттєво вплинути на постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження у сукупності з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Аргументує тим, що вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначений у ч. 2 ст. 291 КПК України, і саме недотримання цих вимог, згідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

При цьому, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

На стадії підготовчого провадження суд не може надати оцінку тому, чи правильно встановлено прокурором обставини кримінального правопорушення і, відповідно, суд не може вказати на те, що в обвинувальному акті не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені прокурором, не вирішується питання про доведеність вини обвинувачених, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки це компетенція суду виключно під час судового розгляду, а завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

З тексту обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону, частини статті, статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що у повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд вдається до аналізу правильності кваліфікації дій обвинувачених, ставить під сумнів наявність такої кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину організованою групою.

За таких обставин, суд на стадії підготовчого судового засідання вже надає оцінку фактичним обставинам, кримінального правопорушення без дослідження наявних доказів.

З посиланням на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012, прокурор звертає увагу на те, що ухвалою про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, суд зобов`язує прокурора усунути виявлені недоліки протягом визначеного ним розумного строку, який має бути достатнім для виправлення допущених недоліків. Ухвала негайно направляється прокурору для усунення зазначених у ній недоліків обвинувального акта. Проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій, окрім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта, в кримінальному провадженні не допускається.

Однак, в оскаржуваній ухвалі суду від 14.01.2026 так і не зазначено, які недоліки має усунути прокурор та в який строк.

Зазначає про те, що вказане кримінальне провадження попередньо розглядалось судом першої інстанції, ухвалене рішення переглядалось в апеляційному порядку, при цьому, судами обох інстанцій не було встановлено обставин, які б перешкоджали призначенню даного кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, оскільки зазначені судом підстави для повернення обвинувального акта суперечать положенням кримінального процесуального законодавства, обвинувачених та їх захисників, які не погодились з думкою прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Відповідно до змісту ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону.

Згідно вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого. Відповідно до п. 5 ч. 2 вищевказаної статті обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. В подальшому, обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК України).

З тексту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 15 березня 2013 року, вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, зазначено час, місце обставини та спосіб його вчинення, викладено правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме, зазначена кваліфікація дій ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України та ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України, а також та викладено те формулювання обвинувачення, яке на думку прокурора було доведеним під час досудового розслідування.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

У даному випадку, судом першої інстанції не зазначено жодної невідповідності обвинувального акту вищевказаним вимогам кримінального процесуального Закону.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд всупереч вимог ст. 314 КПК України, без дослідження будь-яких матеріалів, вдався до перевірки обставин інкримінованого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, надання оцінки правильності кваліфікації дій обвинувачених та наявності/відсутності в їх діях складу кримінального правопорушення, яке їм інкриміноване та на думку сторони обвинувачення є доведеним, що є наступною після підготовчого судового засідання стадією кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України за результатами судового розгляду суд повинен вирішити питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і за якою статтею закону України про кримінальну відповідальність передбачена відповідальність за вчинення особою кримінально карних дій.

Фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій винного, питання доведеності вини тощо можуть бути перевірені виключно під час судового розгляду, з урахуванням доказів, які має у своєму розпорядженні прокурор та сторона захисту, та які будуть ними долучені до матеріалів кримінального провадження в процесі розгляду та перевірені безпосередньо в судовому засіданні судом.

У порушення вимог ст. 22 КПК України, суд позбавив прокурора можливості доводити та обстоювати у судовому засіданні обвинувачення, яке він вважає доведеним, чим порушив правила змагальності сторін.

Аналізуючи зміст оскаржуваної ухвали, колегія суддів констатує, що суд віднайшов формальні підстави для повернення процесуального документу, вдавшись до перевірки тих обставин та відомостей, які не уповноважений перевіряти під час підготовчого судового засідання, що свідчить про безпідставність ухваленого судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції обмежений виключно тими документами, які визначені ст. 291 КПК України, а тому об`єктивно позбавлений можливості перевірити обґрунтованість пред`явленої підозри, а тим більше правильність кваліфікації дій, доведеність чи обґрунтованість всіх елементів кримінального правопорушення, вчинення якого інкриміноване обвинуваченим.

Більш того, у підготовчому судовому засіданні суд не може надавати оцінку правильності кваліфікації діям обвинувачених, встановлюючи ролі кожного з них у вчиненні інкримінованого ним злочину, порівнюючи кваліфікацію кожного обвинуваченого та вказуючи на те, що кваліфікація дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є різною. Такі висновки суду є безпідставними, адже правильність кваліфікації дій обвинувачених не може бути встановлена під час підготовчого судового засідання, а має бути перевірена в ході судового слідства, що є наступною стадію судового розгляду відповідно до вимог кримінального процесуального закону, положення якого були проігноровані судом першої інстанції.

Жодним пунктом, жодної частини статті 291 КПК України не передбачено вирішення судом в підготовчому судовому засіданні питання про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, як до цього вдався суд першої інстанції.

Так, пунктом 5 частини 2 статті 291 КПК України однозначно визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Усі ці відомості містяться в обвинувальному акті, який наявний у матеріалах кримінального провадження. Незгода суду з обсягом викладу визначених законодавцем обставин, не може вважатись тим недоліком, який може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Більш того, слушними є доводи прокурора про те, що повертаючи обвинувальний акт, проаналізувавши правильність кваліфікації дій обвинувачених, вказавши на неконкретність сформульованого органом досудового розслідування обвинувачення, суд в ухвалі не вказав, які саме недоліки та обов`язкові елементи обвинувального акту, визначені ст. 291 КПК України, має усунути прокурор та не визначив строк, у який прокурор має ці недоліки виправити.

Колегія суддів наголошує, що безпідставне повернення обвинувального акта прокурору призведе до порушення судом першої інстанції вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків кримінального провадження.

Виходячи зі змісту та трактування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, остання гарантує винесення судового рішення протягом розумного терміну, встановивши тим самим межу стану невизначеності, в якому знаходиться та чи інша особа через пред`явлення їй кримінального обвинувачування. Кінцевим моментом стану невизначеності є момент вступу вироку чи рішення у законну силу чи зняття обвинувачення (закриття кримінальної справи).

Таким чином, вказані судом підстави для повернення обвинувального акта прокурору, не можуть вважатись недоліками, які перешкодили призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки вони є предметом розгляду під час здійснення судового провадження та мають бути вирішені під час ухвалення остаточного судового рішення в даному провадженні, коли суд у нарадчій кімнаті надасть оцінку всім зібраним доказам та буде вирішувати питання про їх належність і допустимість.

Окремо, колегія суддів звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви з яких скасоване судове рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, що у даному випадку повністю проігноровано судом першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 412, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 січня 2026 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 15 березня 2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч.1 ст. 203-2 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 203-2 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16