ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/13/26 Справа № 740/3912/20 Категорія: ст. 537 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського

апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 лютого 2022 року щодо ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання (подання) заступника начальника Ніжинського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_9 про направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.11.2020.

Зі змісту клопотання вбачається, що під час іспитового строку ОСОБА_8 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування іспитового строку, 15.02.2021 не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин та вчинив ряд адміністративних правопорушень, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень, за що йому було оголошено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

17.02.2022 ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 та направлено його для відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.11.2020, оскільки засудженим ОСОБА_8 систематично вчинювалися правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Вимоги апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні подання заступника начальника Ніжинського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбуття призначеного покарання відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що за вчинені ОСОБА_8 адміністративні правопорушення, 04.01.2022 уповноваженим органом з питань пробації до ОСОБА_8 було застосоване письмове попередження, після вказаної дати останній правопорушень не вчиняв, а тому 05.01.2022 орган пробації передчасно звернувся до суду з клопотанням.

Неявка засудженого один раз до органу пробації 15.02.2021 була спричинена карантинними обмеженнями через коронавірус та ОСОБА_8 , в телефонному режимі, повідомляв орган пробації про причину своєї неявки.

Також судом першої інстанції не було роз`яснено ОСОБА_8 його права та не вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 прокурор ОСОБА_6 подав заперечення в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.02.2022 щодо ОСОБА_8 мотивуючи тим, що вона є законною, обґрунтованою та мотивованою.

Позиції учасників судового провадження.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, був заслуханий прокурор, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, вивчивши матеріали судової справи та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.370 Кримінального процесуального кодекс України (далі-КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, окрім іншого, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України (далі-КК), якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч.2 ст.78 КК достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього, визначених у ст.76 КК обов`язків, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком суду.

Невиконання засудженим покладених обов`язків вважається невиконання ним хоча б одного з обов`язків, які були покладені на нього судом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.166 Кримінального виконавчого кодексу України (далі-КВК), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

На переконання колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали зазначені вимоги закону суд першої інстанції враховані.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 засуджено вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.11.2020 за ч.2 ст.289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.ст.75,76 КК України засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку на 3 роки, на нього покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звертатися до органів виконавчої служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну (посаду) роботу.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, вирок набрав законної сили 14.12.2020.

16.12.2020 засудженого ОСОБА_8 поставлено на облік у Ніжинському міськрайонному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Чернігівський області.

28.12.2020 засудженому ОСОБА_8 під розписку роз`яснені вимоги ч.3 ст.164 КВК, а також він ознайомлений, що згідно зі ст.164 КВК, що у разі не виконання обов`язків, встановлених КВК та Закону України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематичного вчинення правопорушення, що тягнуть за собою адміністративне стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Цього ж дня ОСОБА_8 встановлені дні з`явлення до Ніжинського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Чернігівській області, яким визначено перший та третій понеділок кожного місяця.

15.02.2021 ОСОБА_8 не з`явився на реєстрацію без поважних причин. В письмовому поясненні повідомив, що перебував на стажуванні на роботі підтверджуючих документів не надав. В зв`язку з чим останньому було винесено письмове попередження.

З приводу неодноразових неявок засудженого ОСОБА_8 до ДУ «Центр пробації» у Чернігівській області, систематично посадовими особами органу пробації 19.04.2021, 07.06.2021, 06.09.2021, 15.11.2021, 30.11.2021 проводилися бесіди. Під час яких він попереджався, що у випадку систематичного вчинення правопорушень, за які засуджений буде притягнутий до адміністративної відповідальності, на нього буде накладено стягнення, іспитовий строк йому буде скасовано судом.

04.01.2022 ОСОБА_8 винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Також, судом першої інстанції в ході розгляду подання встановлено, що засуджений ОСОБА_8 перебуваючи на обліку органу пробації неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 05.03.2021 за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), 01.06.2021 за ч.2 ст.126 КУпАП; 26.06.2021 за ч.2 ст.126 КУпАП; 01.07.2021 за ч.1 ст.130 КУпАП; 30.09.2021 за ст.124 КУпАП; 21.10.2021 за ч.2 ст.126 КУпАП; 12.10.2021 за ч.2 ст.126 КУпАП; 21.10.2021 за ст.121-1, ст.121 КУпАП, з накладенням адміністративних стягнень.

Викладене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 систематично не виконував обов`язки, покладені на нього за вироком суду та не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки, не з`являвся без поважних причин до органу пробації для проведення реєстрації у зазначені дати, вісім разів протягом іспитового строку був притягнутий до адміністративної відповідальності, що потягло за собою накладення на нього адміністративних стягнень, що в свою чергу свідчить про сталість здійснення ним правопорушень та небажання виправитися.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що об`єктивні обставини, які б унеможливлювали засудженого ОСОБА_8 з`явитися для реєстрації у вказаний день в орган пробації, не встановлені.

Разом з тим, посилання захисника ОСОБА_7 про те, що орган пробації передчасно звернувся до суду з клопотанням, оскільки після письмового попередження ОСОБА_8 не вчиняв правопорушення є безпідставними, з огляду на те, що ОСОБА_8 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Щодо апеляційних доводів захисника, що неявка ОСОБА_8 до органу пробації 15.02.2021 була спричинена карантинними обмеженнями через короновірус, то вони спростовуються письмовими поясненнями, самого ОСОБА_8 , які дослідив суд першої інстанції, і в яких останній зазначив, що він не з`явився на реєстрацію до органу пробації 15.02.2021, тому що з 12.02.2021 по 16.02.2021 включно перебував на стажуванні у м.Києві, на роботу не взяли, оскільки має судимість. Водночас будь яких підтверджуючи документів не надав, а тому ця причина неявки засудженого до органу пробації не може бути визнана поважною.

З приводу відсутності в матеріалах справи відомостей про роз`яснення засудженому його прав, апеляційний суд відзначає, що згідно з ст.412 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі правопорушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно з ч.3 ст.43 КПК засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтями 42 і 533-1 цього Кодексу, в обсязі необхідному для його захисту.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_8 раніше був засуджений, щодо нього розглядалось судом подання уповноваженого органу пробації.

В ході здійснення цих проваджень ОСОБА_8 неодноразово роз`яснювались його права, зокрема, мати захисника (т.1 а.с.26).

За таких обставин, відсутність відомостей про роз`яснення засудженому його прав, у цьому випадку не тягне скасування ухвали суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, що засуджений ОСОБА_8 не бажає стати на шлях виправлення та без поважних причин не виконував, покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст.76 КК, є обґрунтованими.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про необхідність скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання, призначеного за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.11.2020.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на положення ст.80 КК щодо необхідності вирішення питання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, у разі встановлення відсутності перешкод для цього, передбачених частинами 3 та 4 цієї статті.

Керуючись ст. 405, 407, 418, 537, 539 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 лютого 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4