Провадження №1-кп/127/1087/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту:

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

інших учасників процесу: законного представника обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 189 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2025 за № 0000480,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 189 Кримінального кодексу України.

Прокурор вважала за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, викликавши в судове засідання сторони обвинувачення та захисту, потерпілого та законного представника, а також свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування. Вважала за доцільне доручити органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_11 . Підтримала раніше подані до суду клопотання про застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, а також продовження строку покладених на обвинувачених запобіжних заходів.

Потерпілий та його законний представник в судове засідання не з`явились, натомість прокурор надала їхню письмову заяву про здійснення судового розгляду за їхньої відсутності.

Обвинувачені та їхні захисники проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта не заперечували. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники заперечували проти задовлення клопотання прокурора в частині продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, вважали доцільне змінити його на нічний домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до висновку, що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), тобто для затвердження угоди, повернення обвинувального акта прокурору, закриття кримінального провадження, направлення до іншого суду відсутні, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи питання щодо складу суду, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до частини першої статті 31 КПК кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою цієї статті.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 31 КПК кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо, зокрема, злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

Обвинувачені та їхні захисники у підготовчому судовому засіданні зазначили, що вважають за доцільне судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово. Тому, зважаючи на відсутність відповідних клопотань сторони захисту щодо здійснення судового розгляду колегіально судом у складі трьох суддів, суд вважає що розгляд кримінального провадження слід здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту, потерпілого та його представника, представників Служби у справах дітей Вінницької міської ради та уповноваженого підрозділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Вирішуючи питання щодо того, у відкритому чи закритому судовому засіданні слід здійснювати судовий розгляд, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до речення першого частини другої статті 27 КПК кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито.

Згідно з пунктом 1 речення третього частини другої статті 27 КПК слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі, якщо обвинуваченим є неповнолітній.

З направленого до суду обвинувального акту випливає, що обвинувачений ОСОБА_11 є неповнолітнім. Тому суд вважає за доцільне судовий розгляд зазначеного кримінального провадження здійснювати у закритому судовому засіданні.

Вирішуючи питання про наявність підстав для надання органу пробації доручення на складання досудової доповіді суд враховує, що пунктом 5 частини третьої статті 314 КПК визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. При цьому частиною п`ятою статті 314 КПК визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Згідно з частиною першою статті 314-1 КПК з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. При цьому частиною другою зазначеної статті визначено, що досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що на момент вчинення інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_11 був неповнолітнім. З огляду на те, що норма кримінально-процесуального законодавства щодо призначення досудової доповідь стосовно неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років є імперативною, суд вважає за доцільне доручити органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_11 .

Вирішуючи питання щодо поданих прокурором клопотань про заходи забезпечення кримінального провадження, суд вважає за доцільне зауважити таке.

06.03.2026 до суду через відділ прийому прокурором були подані клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби щодо ОСОБА_11 , продовження строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язків, продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово ОСОБА_9 . Зазначені клопотання прокурором були підтримані в судовому засіданні.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною шостою статті 181 КПК регламентовано, що у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. При цьому частиною першою статті 199 КПК визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Строк дії, обраних до обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту спливає 29.03.2026. Вище суд зазначив, що клопотання про продовження строку застосованого запобіжного заходу були подані до суду завчасно. Також суд встановив, що примірники клопотань були вручені обвинуваченим завчасно. Отже, стороною обвинувачення вищезазначені вимоги кримінально-процесуального законодавства були дотримані. Крім того, зі змісту статті 350 КПК випливає, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Саме тому, суд вважає за необхідне вирішити клопотання прокурора по суті й надати доводам сторін відповідну правову оцінку.

Питання щодо мети і підстав застосування запобіжних заходів регламентовані статтею 177 КПК. Зокрема, з частини першої статті 177 КПК випливає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Як слідує зі змісту частини другої статті 177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також суд враховує, що відповідно до частини першої статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в своїй прецедентній практиці вказує на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»; п. 32, справа «Fox, CampbellandHartley v. the UK»; п. 88, справа «IglarMammadov v. Azerbaijan»; п. 42 «Котій проти України»; п. 51, справа «Erdagos v. Turkey»; п. 48 «Cebotari v. Moldova»). Водночас наявність щирої впевненості є недостатньою для обґрунтування підозри. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 48, справа «Cebotari v. Moldova»).

Разом з тим, суд враховує, що для вирішення питання щодо можливої причетності обвинувачених до вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень здійснюється саме на виконання вимог пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 91 КПК, якою визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому частиною першою статті 94 КПК визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, вирішення питання щодо обґрунтованості підозри обвинувачених потребує дослідження доказів у їх сукупності. Натомість, на цей час з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами не завершені, а тому вирішення зазначеного питання на цій стадії судового процесу є передчасним і може призвести до порушення приписів, закріплених у частині шостій статті 22 КПК, якою регламентовано, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обвинувачені у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину. Суд бере до уваги, що з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами на цей час не розпочате, відповідно, потерпілий та свідки кримінального провадження, про виклик і допит яких клопотала прокурор, не допитані.

З огляду на викладене, з метою забезпечення кримінального провадження та попередження вчинення обвинуваченими позапроцесуального впливу на потерпілого та свідків кримінального провадження, а також для виконання вимог, встановлених статтею 177 КПК, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Оцінюючи доводи сторони захисту про безпідставність тверджень прокурора в частині того, що до ОСОБА_9 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, суд вважає за доцільне зауважити таке.

У поданому прокурором клопотанні та додатках до нього відсутні докази того, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби не здатне реалізувати забезпечення мети запобіжного заходу, передбаченої статтею 177 КПК. Натомість подані стороною захисту копії медичних документів свідчать про наявність у ОСОБА_9 захворювання щитоподібної залози у зв`язку з чим йому рекомендований нагляд у лікаря. Саме тому за відсутності доказів неможливості забезпечення кримінального провадження за умови застосування іншого, ніж домашній арешт цілодобово, запобіжного заходу, суд вважає слушними доводи сторони захисту про доцільність зміни режиму застосованого запобіжного заходу з домашнього арешту цілодобово на домашній арешт у певний період доби. При цьому суд вважає за доцільне покласти на обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4, 8 та 9 частини п`ятої статті 194 КПК, на 60 днів.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання прокурора в частині продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає за доцільне зауважити, що вимоги до клопотання про застосування запобіжного заходу визначені статтею 184 КПК. Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. Також пунктом 1 частини третьої статті 184 КПК регламентовано, що до клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язків, спливає 29.03.2026. Клопотання про їх продовження, як суд зазначив вище, було подане до суду 06.03.2026 і копія клопотання з додатками обвинуваченому була вручена до його подання до суду. Отже, стороною обвинувачення були дотримані зазначені вище вимоги кримінально-процесуального законодавство щодо вручення примірника клопотання обвинуваченому та звернення з відповідним клопотанням до суду.Зі змісту статті 350 КПК випливає, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Порядок застосування запобіжного заходу регламентований статтею 194 глави 18 КПК, зокрема, зі змісту частини другої статті 194 КПК випливає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

В судовому засіданні суд встановив, що ОСОБА_10 обвинувачений у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину. Суд бере до уваги, що з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами на цей час не розпочате, відповідно, потерпілий та свідки кримінального провадження, про виклик і допит яких клопотала прокурор, не допитані.

З огляду на викладене, з метою забезпечення кримінального провадження та попередження вчинення обвинуваченими позапроцесуального впливу на потерпілого та свідків кримінального провадження, а також для виконання вимог, встановлених статтею 177 КПК, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 покладених на ного обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 8 та 9 частини п`ятої статті 194 КПК, на 60 днів.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання прокурора в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_13 , яке подане до суду 09.12.2025, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Вимоги до клопотання, визначені кримінально-процесуальним законом, а також мета та підстави застосування запобіжного заходу судом наведені вище. Суд враховує, що до клопотання прокурором надані копія актового запису про народження ОСОБА_13 , лист з КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» та КГП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І. Ющенка», витяг державної міграційної служби щодо ОСОБА_13 .

Згідно з частиною третьою статті 184 КПК до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Як суд зазначив вище, подане до суду клопотання містить докази виконання приписів пункту 3 частини третьої статті 184 КПК. При цьому документи, визначені пунктом 1 частини третьої статті 184 КПК подане клопотання не містить.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту частини другої статті 194 КПК випливає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що правові підстави для задоволення поданого клопотання відповідно до частини другої статті 194 КПК слід відмовити.

Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області (суддею одноособово) на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 189 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2025 за № 0000480, у закритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 03 квітня 2026року о 12:30 годині.

У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту, потерпілого, його представника, представників Служби у справах дітей Вінницької міської ради та уповноваженого підрозділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Зобов`язати Вінницький міський відділ філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_11 .

Встановити строк надання Вінницькому міському суду Вінницької області досудової доповіді до 03.04.2026.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22:00 години по 07:00 години наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 на 60 днів, на 60 днів, тобто з 27 березня 2026 року до 23:59 годину 25 травня 2026 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22:00 години по 07:00 години наступної доби за адресою: вулиця Калинова, 8 в селі Вінницькі Хутори Вінницької області тобто з 27 березня 2026 року до 23:59 годину 25 травня 2026 року.

Продовжити строк покладених відповідно до пунктів 1-4, 8, 9 частини п`ятої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 такі зобов`язання: прибувати на виклики до суду за першою ж вимогою на визначений час; не відлучатися з населеного пункту, в якому вони проживають без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками кримінального провадження до здійснення їхнього допиту в судовому засіданні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю строком на 60 днів, тобто з 27 березня 2026 року до 23:59 годину 25 травня 2026 року.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: