УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у виді домашнього арешту

Справа № 936/286/26

Провадження № 1-кс/936/46/2026

04.03.2026 селище Воловець

Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з начальником Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и л а:

04.03.2026 до слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 10:08 години 07 лютого 2026 року, незаконно набув з метою подальшого збуту 119 патронів, які згідно висновку експерта являються боєприпасами бойовими проміжними патронами центрального бою калібру 5,45х39 мм, споряджені звичайними кулями та призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39 мм, придатні до стрільби, два корпуси ручної осколкової гранати Ф-1 та два засоби ініціювання вибуху запали УЗРГМ для ручних осколкових гранат Ф-1, які згідно висновку експерта у конструктивному поєднані будуть являтися боєприпасами - ручними осколковими гранатами Ф-1 в остаточному спорядженому стані в кількості двох одиниць, придатні до здійснення вибуху, які в подальшому зберігав біля себе та переніс неподалік території газорозподільної станції с.Підполоззя, Мукачівського району, Закарпатської області, де в подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут бойових припасів, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21 серпня 1998 року, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , за надання останнім грошових коштів у сумі 10 000 гривень, тим самим здійснив умисне незаконне придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, ОСОБА_6 продовжуючи свої незаконні злочинні дії у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 09:00 години 04 березня 2026 року, незаконно набув з метою подальшого збуту автоматичну зброю типу АК-74 та магазин до нього в якому знаходилось 14 патронів калібру 5.45 мм, які в подальшому зберігав біля себе та переніс їх неподалік території газорозподільної станції с.Підполоззя, Мукачівського району, Закарпатської області, де в подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї та бойових припасів, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21 серпня 1998 року, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 за надання останнім імітаційних грошових коштів, у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, тим самим здійснив умисне незаконне придбання, зберігання, носіння та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Разом з цим, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на подальший незаконний збут боєприпасів, із корисливих мотивів, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, облаштував в лісовій місцевості недалеко від території газорозподільної станції с.Підполоззя, Мукачівського району, Закарпатської області схрон (тайник) боєприпасів, до якого переніс та почав в ньому зберігати бойові припаси, зокрема, серед них 166 патронів калібру 7,62 мм та ручна граната М-67 із запалом типу М 213, які згідно довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 04.03.2026 відносяться до категорії небезпечний,чим здійснив умисне незаконне зберігання без передбаченого законом дозволу бойових припасів, до моменту 04.03.2026 де близько 09:36 години ОСОБА_6 добровільно показав та видав з нього працівникам поліції, вищевказані бойові припаси, які були вилучені під час проведення огляду місця події.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263 КК України придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В сукупності, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, складено 04.03.2026 та цього ж дня вручено підозрюваному ОСОБА_6 .

Беручи до уваги, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив злочин за ч.1 ст.263 КК України, міра покарання за який передбачає позбавлення волі строком від 3 до 7 років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжувати свою злочинну діяльність; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які ще безпосередньо не допитувалися судом, тобто може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, підозрюваному, на думку слідчого, необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали клопотання та просили таке задовольнити. Ствердили, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосуванн язапобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтею 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його припинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.

У відповідності до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У силу ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом затримання ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події, висновком судово-балістичної та вибухотехнічної експертизи і протоколами допитів свідків.

При вирішенні клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує в сукупності дані про особу обвинуваченого, який: раніше не судимий, не працює, неодружений, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у нарколога та лікаря- психіатра КНП "Воловецька ЦЛ Воловецької селищної ради" не перебуває, тяжкість вчиненого злочину, який згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавленняволі на строк від 3 до 7 років.

З урахуванням характеру діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його наслідків та потреб у встановленні істини в кримінальному провадженні, тяжкості злочину та покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що слідчий та прокурор не довів, що встановлені під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним у ході розгляду клопотання ризикам.

Так, до клопотання не додано і в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя констатує, що підозрюваний раніше не судимий, тому твердження про його суспільну небезпечність на даному етапі розгляду клопотання є безпідставним.

Щодо ризику впливати на свідків у кримінальному провадженні, то слідчий суддя вважає такий обгрунтованим, з огляду на те, що свідки не допитані безпосередньо судом, тому перебуваючи не в умовах запобіжного заходу, підозрюваний матиме реальну можливість вчиняти погрози, умовляння до них, знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може чинити вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показань, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показань, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розгляді даного кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням обставин справи, слідчий суддя дійшла висновку, що з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, передбачений кримінальним процесуальним законом, зокрема, цілодобовий домашній арешт, який на переконання суду забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та попередить можливі ризики його протиправної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

З огляду на наведене, з метою належної процесуальної поведінки підозрюваного, до нього слід застосувати обмеження, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.181, 183, 184, 193-194, 196, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з начальником Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-цілодобово не залишати своє фактичне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги»;

- здати до Воловецького відділу Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що видані на його ім`я;

-протягом часу дії обраного запобіжного заходу не виїжджати за межі Мукачівського району, Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Роз`яснити підозрюваному положення ч.5 ст. 181 КПК України, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали встановити до 04.05.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 05.03.2026 о 15:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1