Провадження №1-кп/522/2333/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

підготовчого судового засідання

26.02.2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси угоду про визнання винуватості, разом із обвинувальним актом, який надійшов із Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві (ТУ ДБР у м. Миколаєві), у кримінальному провадженні №0005166, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2025 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

заставодавця - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Як указано, у обвинувальному акті, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, стала на шлях злочинної діяльності та умисно вчинила пособництво в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди, за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди при наступних обставинах.

Із обвинувального акта вбачається, що досудовим розслідуванням установлено, діяльність відділу поліції N?2 ОРУП N?1 ГУНП в Одеській області розповсюджується на Приморський район м. Одеси.

У обвинувальному акті зазначено, що із метою вимагання та отримання неправомірної вигоди під час виконання своїх посадових обов`язків та цілей незаконного збагачення невстановлена особа №1 наприкінці липня 2025 року залучила цивільну особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виконувала роль пособника та в силу своєї діяльності є довіреною особою підприємців на території «Ярмарки» розташованої за адресою: Одеська, вул. Дерибасівська, будинок №25, яка розуміла вчинювані нею протиправні дії, та діяла, як пособник злочину, будучи посередником у даній злочинній схемі, а саме у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди від осіб, що здійснюють господарську діяльність на ввіреній відділу поліції N?2 ОРУП N?1 ГУНП в Одеській області території, за не притягнення таких осіб до адміністративної відповідальності.

У обвинувальному акті указано, що із 29.07.2025 року отримавши ліцензію на продаж алкогольної продукції у Приморському районі м. Одеси почав здійснювати господарську діяльність з роздрібної торгівлі алкогольними напоями та харчовими продуктами фізична особа підприємець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який орендує та використовує для таких цілей тверде покриття - допоміжне обладнання частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається, із обвинувального акта, у свою чергу, невстановлена особа №1 приблизно з 29.07.2025 року по 08.08.2025 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, прибула до місця здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_7 за вище указаною адресою, та висунула вимогу щодо надання їй неправомірної вигоди у виді 12 000 гривень щомісяця за безперешкодну торгівлю підакцизними, продуктовими товарами, та закриття нею питань щодо перевірок діяльності розпочатих за зверненням, а також не складання адміністративних протоколів.

Із обвинувального акта вбачається, що враховуючи підприємницьку діяльність на території «Ярмарки» за вище указаною адресою, вимушений був погодитись на умови ОСОБА_8 , з метою безперешкодної торгівлі підакцизними, продуктовими товарами та закриття питань щодо перевірок діяльності розпочатих за зверненнями, а також не складання адміністративних протоколів.

У обвинувальному акті зазначено, що так, 08.09.2025 року невстановлена особа №1 із мобільного телефону з абонентським номером подзвонила на мобільний телефон ОСОБА_7 з абонентським номером НОМЕР_1 , вимагаючи від нього сплатити за серпень 2025 року підприємницької діяльності грошові кошти у сумі 12000 гривень. У зв?язку із цим, ОСОБА_7 вимушено погодився на вимогу невстановленої особи №1.

Як указано, у обвинувальному акті, із цією метою, ОСОБА_7 на виконання вимог невстановленої особи №1, яка наказала йому передати грошові кошти ОСОБА_3 зустрівся з нею 08.09.2025 року приблизно о 13:36 год. в АДРЕСА_2 на «Ярмарці», де передав грошові кошти у сумі 12 000 гривень, які в подальшому ОСОБА_3 того ж дня, приблизно о 13:46 год. передала невстановленій особі №1, як предмет неправомірної вигоди.

У обвинувальному акті указано, що надалі, 02.10.2025 року приблизно о 14:30 год. на «Ярмарку» до місця торгівельної точки, яка розташована в АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_7 прибув ОСОБА_8 з метою здійснення перевірки діяльності ОСОБА_7 .

Як вбачається, із обвинувального акта, у подальшому, того ж дня, приблизно о 14:40 год. до зазначеної торгівельної точки, де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_7 за вказівкою невстановленої особи №1 прибула ОСОБА_3 , яка повідомила йому про необхідність надання неправомірної вигоди у сумі 12 000 гривень за вересень 2025 року за здійснення підприємницької діяльності, які ОСОБА_3 повинна буде передати невстановленій особі №1.

Із обвинувального акта, вбачається, що надалі, 03.10.2025 року невстановлена особа №1 із мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_2 подзвонила на мобільний телефон ОСОБА_7 НОМЕР_1 , вимагаючи у нього сплатити за вересень 2025 року підприємницької діяльності грошові кошти у сумі 12 000 гривень, як і в минулому місяці.

У обвинувальному акті зазначено, що у зв?язку із цим, ОСОБА_7 вимушено погодився на вимогу невстановленої особи №1, розуміючи, що у разі невиконання ним вимог, його підприємницьку діяльність будуть перевіряти, та враховуючи погрози складання адміністративних протоколів, ймовірно притягнуть до адміністративної відповідальності.

Із обвинувального акта, вбачається, що у подальшому, 07.10.2025 року невстановлена особа №1 з мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_2 подзвонила ОСОБА_7 на мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_1 , вимагаючи у нього сплатити за вересень 2025 року підприємницької діяльності грошові кошти у сумі 12 000 гривень. У зв?язку із цим, ОСОБА_7 вимушено погодився на вимогу невстановленої особи №1.

Як вбачається, із обвинувального акта, із цією метою, ОСОБА_7 на виконання вимог невстановленої особи №1, яка наказала йому передати грошові кошти ОСОБА_3 зустрівся з нею 07.10.2025 року приблизно о 12:10 год. в м. Одесі по вул. Дерибасівська, 25 на «Ярмарці», де передав їй грошові кошти у сумі 12 000 гривень, які є предметом неправомірної вигоди.

У обвинувальному акті зазначено, що надалі, 08.10.2025 року невстановлена особа №1 із мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_2 подзвонила ОСОБА_3 на мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_3 , та повідомила про необхідність зустрітись.

Із обвинувального акта вбачається, що приблизно о 12:00 год. 08.10.2025 року невстановлена особа №1 на своєму автомобілі «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_4 , прибула в м. Одесі, на вул. Святослава Караванського, 4, де до керованого ним автомобіля на переднє пасажирське місце сіла ОСОБА_3 , яка на виконання вимог невстановленої особи №1 поклала до бардачку зазначеного автомобіля грошові кошти в сумі 12 000 гривень, які є предметом неправомірної вигоди.

Як указано, у обвинувальному акті, після цього, протиправна діяльність невстановленої особи №1 та ОСОБА_3 08.10.2025 року приблизно о 12 годині 30 хвилин була припинена працівниками правоохоронного органу та зазначених осіб затримано в порядку ст. 208 КПК України.

У обвинувальному акті указано, що таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, у пособництві в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

У судовому провадженні обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялась у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення описаного у обвинувальному акті, та просила затвердити угоду про визнання винуватості від 23.12.2025 року.

Прокурор ОСОБА_9 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити обвинуваченій ОСОБА_3 ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України покарання згідно до угоди від 23.12.2025 року.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити цьому обвинуваченому покарання відповідно до угоди від 23.12.2025 року.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно до ч.1 ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства, 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Положеннями ч.7 ст.474 КПК України передбачено, що у разі відмови суду в затвердженні угоди, укладення якої ініційовано на стадії досудового розслідування, судове провадження за згодою сторін кримінального провадження продовжується в загальному порядку. У разі незгоди однієї із сторін із продовженням судового провадження у загальному порядку досудове розслідування продовжується в загальному порядку. У разі відмови суду в затвердженні угоди, укладення якої ініційовано на стадії судового провадження, останнє продовжується у загальному порядку.

Санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

У вище указаній угоді від 23.12.2025 року зазначено, що встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження не надали суду підтвердження того, що обвинувачена ОСОБА_3 активно сприяла розкриттю указаного кримінального правопорушення, а саме не надано документів, яку саме допомогу ця обвинувачена надала органам досудового розслідування, які невідомі, їм обставини, вона допомогла встановити.

Крім того, сторони погодились визнати обставиною, що пом`якшує покарання наявність у обвинуваченої матері, із якою вона мешкає, та у її матері є зорові вади, у вигляді близькості мінус 17 градусів обох очей, відповідно до наданої медичної документації.

Як вбачається, із наданої ксерокопії медичної довідки, незавіреної печаткою лікаря вбачається, що матері обвинуваченої був виданий рецепт на окуляри, та не була надана медична довідка про те, що мати обвинуваченої потребує сторонньої допомоги.

Крім того, згідно до паспорта а.с.№206 у ОСОБА_10 є також донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а обвинувачена ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за іншою адресою (а.с.203).

Тобто суду не були надані підтвердження наявності кількох пом`якшуючих обставин, на які посилаються сторони в угоді.

23.12.2025 року була укладена угода про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 , та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, яке було зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005166 від 10.12.2025 року, та сторони погодились на призначення покарання указаній обвинуваченій за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати у державних та комунальних підприємствах, установах чи організаціях посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, тривалість якого буде визначено судом, з покладенням на неї обов?язків, передбачених ст.76 КК України. На підставі ч.2 ст.77 КК України застосувати до ОСОБА_3 конфіскацію грошових коштів які були вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 та під час її затримання в порядку ст.208КПК України, а саме: 7 купюр номіналом 1000 гривень кожна, 12 купюр номіналом 500 гривень кожна, одна купюра номіналом 200 гривень, 2 купюри номіналом по 100 гривень кожна, 3 купюри номіналом по 50 гривень кожна, 8 купюр номіналом по 20 гривень кожна, 6 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, 1 купюра номіналом 50 доларів США, 10 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, 2 купюри номіналом по 50 доларів США кожна, 3 купюри номіналом по 20 доларів США кожна, 5 купюр номіналом по 10 доларів США кожна, 3 купюри номіналом по 5 доларів США кожна, 1 купюра номіналом 1 долар США, 1 купюра номіналом 50 Євро, 1 купюра номіналом 20 Євро, 3 купюри номіналом по 10 Євро кожна, 2 купюри номіналом по 5 Євро кожна, 4 купюри номіналом по 50 фунтів кожна, 9 купюр номіналом по 20 фунтів кожна, 4 купюри номіналом по 10 фунтів кожна, 2 купюри номіналом по 1000 гривень кожна, 1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень.

Перевіривши указану угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного.

Як вбачається, із обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України у пособництві в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Суд приходить до висновку, із урахуванням відсутності достатньої кількості пом`якшуючих покарання обставин, що умови угоди в частині призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 не відповідають інтересам суспільства, тобто при укладенні угоди було порушено п.2 ч.7 ст.474 КПК України, так як призначення їй покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати у державних та комунальних підприємствах, установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки, та звільнення на підставі ст.75 КК України указаної обвинуваченої від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, не відповідає інтересам суспільства, не сприяє виправленню цієї обвинуваченої, та не запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженою, так і іншими особами. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним відмовити у затверджені угоди від 23.12.2025 року, на підставі п.2 ч.7 ст.474 КПК України, так як умови угоди укладеної із порушенням вимог закону не відповідають інтересам суспільства. Крім того, суд вважає, що є очевидна неможливість виконання обвинуваченою ОСОБА_3 взятою на себе за умовою угоди зобов`язання добровільно перерахувати заставу у розмірі 181 680 грн. на невідомий рахунок, у якості благодійної допомоги Збройним Силам України, так як у п.4 цієї угоди не зазначено номер спеціального рахунку, та у наданих суду прокурором матеріалах відсутні документальні підтвердження того, що ОСОБА_3 вносила заставу у розмірі 181 680 грн., а не інша особа. Указані обставини є підставою, передбаченою у п.5 ч.7 ст.474 КПК України для відмови у затвердженні угоди від 23.12.2025 року

Так як відсутні заперечення сторін кримінального провадження, на теперішній час, суд вважає можливим продовжити у загальному порядку судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368КК України.

Керуючись ст.ст.27, 314 - 316, 376, 469, 474, 392, 395, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У затвердженні угоди, укладеної 23.12.2025 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 , та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, яке було зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005166 від 10.12.2025 року - відмовити.

Судове провадження за згодою сторін кримінального провадження продовжити в загальному порядку на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005166 від 10.12.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України в 11 годин 9.03.2026 року у залі №231 Приморського районного суду м. Одеси на вулиці Балківській, 33.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

26.02.2026