ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

27 лютого 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001604 від 09.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 182, ч. 4 ст. 189 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на стадії підготовчого провадження перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001604 від 09.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 182, ч. 4 ст. 189 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор захисник ОСОБА_11 та представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 , представник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_5 заявили, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених в клопотанні недоліків.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про судове засідання у цій справі, в судове засідання не з`явились, подавши суду заяви про здійснення судового провадження за їх відсутності.

ОСОБА_12 та його представники адвокати ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , будучи належним чином повідомленими про судове засідання у цій справі, в судове засідання не з`явились, подавши суду заяви про здійснення судового провадження за їх відсутності, адвокат ОСОБА_13 просила скасувати арешт майна ОСОБА_12 .

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважав за таких обставин за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності згаданих осіб.

Вирішуючи питання щодо можливості призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 182, ч. 4 ст. 189 КК України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно п.6 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню якщо порушено правила підсудності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції, зокрема, за поданням місцевого суду.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 182, ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у незаконному збиранні, зберіганні та поширенні конфіденційної інформації про особу, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та у вимаганні вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, погрозою пошкодження та знищення їхнього майна, розголошенні відомостей, які потерпілий та його близькі родичі бажають зберегти в таємниці, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

У відповідності до положень ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 182 КК України є нетяжким злочином, в свою чергу злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Отже, виходячи з положень ч. 1 ст. 32 КПК України у цій справі, територіальна підсудність має визначатись за судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, в даному випадку злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ст.189 КК України вимагання це вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами. З об`єктивної сторони вимагання характеризується двома взаємопов`язаними діями: 1) пред`явленням майнової вимоги; 2) погрозою застосування насильства. Вимагання злочин з усіченим складом, де сам факт погрози (у т.ч. насильства, під час воєнного стану) створює закінчений склад, тому його слід вважати закінченим з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної із вказаними погрозами незалежно від досягнення винною особою поставленої мети.

Такого ж висновку дійшла колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 07.09.2023 року (справа № 364/365/18, провадження № 51-1320 км 23).

Тому, з огляду на вищезазначене, в даному випадку інкримінований обвинуваченим злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України триваючим не є.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, злочин, який ставиться у вину обвинуваченим у цій справі фактично був закінчений у Хаджибейському районі м. Одеси, коли на виконання спільного злочинного умислу, діючи за попередньою змовою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , отримавши з невстановлених, на теперішній час джерел, конфіденційну інформацію про ОСОБА_7 , членів його сім`ї, 04.09.2024 о 19:00, біля АЗС «Socar» по вул. Люстдорфська дорога, 11а, у м. Одесі, у ході зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , останній виказав ОСОБА_7 вимогу у поверненні ОСОБА_12 грошових коштів у розмірі 60000 доларів США, продемонструвавши наявність у нього особистих відомостей про потерпілого та його близьких родичів, які потерпілий бажав зберегти в таємниці, з виказанням погроз, розголошення відомостей та застосування насильства до потерпілого та його близьких родичів в разі неповернення коштів.

Тобто, з огляду на обставини цієї справи, сукупності вчинених протиправних дій відносно потерпілих та формулювання обвинувачення, слід дійти висновку, що перша вимога передачі майна ОСОБА_7 з погрозою розголошення особистих відомостей про потерпілого та його близьких родичів, які потерпілий бажав зберегти в таємниці та погрози застосування насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обвинуваченими потерпілому була висунута біля АЗС «Socar» по вул. Люстдорфська дорога, 11а, у м. Одесі.

Отже, за таких обставин, на переконання суду, слід вважати, що інкримінований ОСОБА_10 , ОСОБА_11 злочин (вимагання) є закінченим саме в Хаджибейському районі м. Одеси, що перебуває під юрисдикцією Хаджибейського районного суду м. Одеси, оскільки погрози потерпілому висунуті були саме за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11а.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

За встановлених обставин даного кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність звернення до Одеського апеляційного суду з поданням про направлення даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до суду, якому воно підсудне у відповідності до положень ч. 1 ст. 32 КПК України.

Враховуючи, що судом встановлено підстави для звернення до апеляційного суду з поданням про направлення цієї справи до суду, якому вона підсудна, судом не вирішуються інші питання та клопотання, які подані на стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Звернутись до Одеського апеляційного суду з поданням про направлення кримінального провадження №0001604 від 09.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 182, ч. 4 ст. 189 КК України, до суду, якому воно підсудне у відповідності до положень ч.1 ст.32 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/10211/25

Номер провадження № 1-кп/522/1984/26

Головуючий суддя ОСОБА_1