КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2469/2026
№ 753/4140/25
Категорія КК: ч. 1 ст. 121 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296; ч. 1 ст. 121 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296; ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання: за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Цим вироком встановлено, що 13 січня 2025 року, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у салоні маршрутного транспортного засобу - автобусу «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався за маршрутом № 108 по вул. А. Ахматової у м. Києві, де також перебували неповнолітні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та значна кількість пасажирів, раптово підвівшись із пасажирського крісла та керуючись раптово виниклим умислом, направленим на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до установлених правил і норм поведінки у суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитись шляхом приниження інших, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, а саме в салоні автобуса, де перебували інші пасажири, використовуючи надуманий привід, безпричинно, раптово дістав з кишені предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме перукарську бритву, наніс нею один удар в область обличчя ОСОБА_8 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вказаний вирок скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що при призначенні ОСОБА_6 покарання, суд не врахував у повній мірі тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини та спосіб вчинення тяжких злочинів проти громадського порядку та здоров`я неповнолітнього потерпілого.

На переконання прокурора, враховані судом дані про особу обвинуваченого в сукупності із обставинами, що пом`якшують покарання, не є достатніми для застосування положень ст. 75 КК України. У зв`язку з цим вважає, що ОСОБА_6 призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого через м`якість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечили проти скасування вироку, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121; ч. 4 ст. 296 КК України є правильною.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вказані вище вимоги закону України про кримінальну відповідальність.

Так, при призначенні ОСОБА_6 покарання судом належним чином враховані тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, фактичні обставини скоєного та обґрунтовано призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Разом з тим, судом враховано негативне ставлення обвинуваченого до вчиненого, дані про його особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою зрілого віку, має повнолітню доньку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має вищу освітою, є фізичною особою-підприємцем та працівником університету, де характеризується виключно позитивно за останні 10 років роботи.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд обґрунтовано визнав щире каяття та повне й добровільне відшкодування завданих злочином збитків потерпілому. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнав вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Також судом взято до уваги і позицію потерпілого, який відмовився від заявлення цивільного позовів у зв`язку з повним відшкодуванням йому заявлених збитків у рахунок моральної та матеріальної шкоди, просив суд не позбавляти обвинуваченого волі, претензій до останнього не має. Врахував суд першої інстанції думку прокурора в судових дебатах, який вказував на можливість застосування до ОСОБА_6 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

На думку колегії суддів, дані про особу обвинуваченого, його подальша процесуальна поведінка та негативне ставлення до скоєного свідчить про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, однак під контролем органу пробації з необхідністю неухильного виконання обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону в ході судового розгляду допущено не було.

Тому вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року, як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга прокурора, доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 296; ч. 1 ст. 121 КК України, - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2469/2026

№ 753/4140/25

Категорія КК: ч. 1 ст. 121 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296; ч. 1 ст. 121 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 296; ч. 1 ст. 121 КК України, - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Повний текст проголосити 09 березня 2026 року о 12 годині.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3