Справа № 203/1344/26
Провадження № 1-кс/0203/1365/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні № 0000234, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні № 0000234, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання слідчого за формою та змістом відповідає вимогам статті 171 КПК України, подане на предмет арешту в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України транспортного засобу - автомобіль «Volkswagen» р/н НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що арешт майна на вказаний автомобіль є необхідною умовою для досягнення дієвості цього кримінального провадження, автомобіль є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та містить відомості, що можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження; арешт вказаного автомобіля необхідний для проведення судової автотехнічної екпертизи, судової експертизи технічного стану транспортного засобу, судової транспортно-трасологічної експертизи, а застосування заборони користування, розпорядження та відчуження майном виправдані тим, що існують об`єктивні підстави вважати, що їх незастосування призведе до приховування, псування, знищення, перетворення автомобіля.

У судове засідання слідчий та власник майна не з`явилася, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, доходить висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області і перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 13.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 12.02.2026 приблизно о 18:40 водій ОСОБА_5 , 1985 р.н., керуючи автомобілем «Volkswagen» р/н НОМЕР_1 ., рухаючись по прилеглій території буд. 11 по вул. Панікахи, під час виїзду на головну дорогу вул. Панікахи скоїв зіткнення з електромопедом «Bosch», під керуванням водія ОСОБА_6 , 2008 р.н., який рухався у попутному напрямку.

12 лютого 2026 року автомобіль «Volkswagen» р/н НОМЕР_1 вилучено.

Постановою слідчого 13.02.2026 автомобіль «Volkswagen» р/н НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна. Частинами 1, 3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання управа і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені вище положення кримінального процесуального законодавства, беручи до уваги, що вищевказаний транспортирний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000234, збереження якого є необхідним для встановлення обставин цього кримінального правопорушення, а також проведення відповідних експертиз, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для задоволення заявленого клопотання про арешт майна.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170, 172-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні № 0000234, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію траспотного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , заборонивши розпорядження, відчуження та користування цим транспортним засобом.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідим, включеним до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000234, прокурорам групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, або за їх дорученням, відповідним оперативним підрозділам згідно з вимогами КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ст. 175 КПК України з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1