Справа № 194/1297/23
Провадження № 1-в/188/59/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуюча суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальні провадження № 0000253

засуджена

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка

с-ще Петропавлівка, Дніпропетровська область, громадянка України

вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст.75КК України звільнена від відбування поркарання з випробуванням 2 роки і покладенням обов`язків, відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України

за участю:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

розглянувши клопотання про приведення вироку у відповідність до закону

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання від Синельниківського районного відділу №1 філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку у відповідність до закону.

В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена 25.10.2023 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на яку у відповідності зі ст.76 ч. 1 п.п.1,2 КК України цим вироком покладені обов`язки:

- періодично з`явля тися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Засуджена ОСОБА_3 на обліку органу пробації перебуває з 26.12.2023 року.

У зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-1X «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та на підставі ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від п р и з наченого судом покарання.

Згідно вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 вчинила крадіжки особистого майна у 202З році, в період з 11.07.2023 року по 12.07.2023 року на суму 2046,67 грн.. Станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум в України становив 2684,00 гри.. Тобто спричинені злочином матеріальні збитки менші за прожитковий мінімум.

В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність за зазначеним епізодом перекваліфікації на ст.162 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння за ч.4 ст.185 КК України по зазначеному епізоду.

Обвинувачена просить розглянути клопотання без участі захисника, підтримала прокурора.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 року діям засудженої дана юридична оцінка суд встановив, що обвинувачена винна у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та її дії кваліфіковано за ч, 4 ст. 185 КК України; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК полягає, серед іншого, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи, зокрема, у незаконному проникненні до приміщення, як це встановлено судами попередніх інстанцій у цьому провадженні.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

Таким чином дії засудженої слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК як незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканність житла громадян з призначенням відповідного покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Відповідна практика закріплена у Постанові від 7 жовтня 2024 року Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21.

Крім того, згідно вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 , засуджена за те, що під час дії воєнного стану, 08.06.2023 року в проміжок часу з 20:00 год. по 22:00 год. знаходилась у приватному буд. АДРЕСА_1 , вчинила крадіжку чужого майна, який належить ОСОБА_5 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 5139,66 гривень.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2684 грн., тобто спричинені злочином матеріальні збитки більші за встановлений законом прожитковий мінімум, а тому зазначений епізод не підлягає декриміналізації.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до положень ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 284, 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника Синельниківського районного відділу №1 філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області задовольнити.

На підставі ч.1 ст.74 КК України за епізодом у кримінальному провадженні № 0000253 засудженої ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло скоєної з 23.00 год 11.07.2023 по 03.00 год. 12.07.2023 року якою спричинено матеріальну шкоду на суму 2046.62 грн. дії засудженої перекваліфікувати з ч. 4 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК як незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканність житла громадян і призначити покарання у виді обмеженням волі на строком 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської обл. від 25.10.2023 року по справі 194/1297/23 залишити без змін

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її винесення.

Ухвала суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1