Провадження № 1-кс/557/33/2026
Справа № 557/227/26
У Х В А Л А

про арешт майна

23 лютого 2026 року селище Гоща

Слідчий суддя Гощанського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гоща за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 клопотання заступника начальника СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погодженим з начальником Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 17.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), в межах кримінального провадження, внесеного 17.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, звернулася до слідчого судді Гощанського районного суду Рівненської області з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 17.02.2026 до ВП №5 Рівненського РУП ГУНП надійшло повідомлення працівника ПОГ ВП №5 Рівненського РУП ГУНП про те, що 17.02.2026 по вул. Ювілейна,46 в с.Тучин, Рівненського району Рівненської області (Гощанська територіальна громада), зупинено автомобіль марки "Рено Магнум", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та під час перевірки причепа було виявлено лісодеревину породи «дуб», без відповідних дозвільних документів, походження якої невідоме.

За даним фактом слідчим відділом відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області зареєстровано кримінальне провадження з попередньою правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 246 КК України за №0000039 та розпочато досудове розслідування.

17.02.2026 слідчим СВ відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , на узбіччі дороги по вул. Ювілейна, буд.46, в с.Тучин, Рівненського району Рівненської області було проведено огляд транспортного засобу - автомобіля марки "Renault Magnum", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , в якому було виявлено деревину породи типу «дуб», в кількості приблизно десяти метрів кубічних.

В подальшому, даний транспортний засіб - автомобіль марки "Renault Magnum", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з наявною лісодеревиною породи «дуб» в кількості приблизно десяти метрів кубічних було вилучено та поміщено на територію ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що по вулиці Застав№я,11 в селищі Гоща Рівненського району Рівненської області.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що власником транспортного засобу - автомобіля марки "Renault Magnum", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_2 . Будь-які документи на лісопродукцію, а саме деревину породи «Дуб» в кількості 10 метрів кубічних не надано. При огляді транспортного засобу бірок на лісопродукції не виявлено. Водій ОСОБА_5 , будь які пояснення надавати відмовився згідно ст.63 Конституції України.

Постановою заступника начальника СВ відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 17.02.2026, транспортний засіб автомобіль марки "Renault Magnum", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 з наявною лісодеревину породи «дуб» в кількості приблизно десяти метрів кубічних, визнано в якості речових доказів в кримінальному провадженні № 0000039 від 17.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

У кримінальному провадженні виявлена під час огляду від 17.02.2026 деревина породи типу «дуб» в кількості приблизно 10 м. кубічних, яка знаходилась в транспортному засобі - автомобілі марки "Renault Magnum", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 , є предметами вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення на них арешту для забезпечення належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала повністю.

Адвокат ОСОБА_8 , представник власника тимчасово вилученої деревини ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що його клієнт вказану деревину придбав офіційно, що підтверджується договорами купівлі-продажу, товаро-транспортними накладними та специфікацією поколодного обліку, які надав в судовому засіданні. Документи були пред`явлені слідчо-оперативній групі поліції, тому вважає, що кримінального правопорушення не було вчинено.

Водій автомобіля «Renault Magnum» ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що до нього звернувся ОСОБА_10 з проханням перевезти деревину з с. Тучин, повідомивши, що у нього є всі необхідні документи на вантаж, які він буде везти слідом.

В ході судового розгляду встановлено, що 17.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 внесені відомості, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України.

Так, 17.02.2026 до ВП №5 Рівненського РУП ГУНП надійшло повідомлення працівника ПОГ ВП №5 Рівненського РУП ГУНП про те, що 17.02.2026 по вул. Ювілейна,46 в с.Тучин, Рівненського району Рівненської області, зупинено автомобіль марки "Рено Магнум", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та під час перевірки причепа було виявлено лісодеревину породи «дуб», без відповідних дозвільних документів, походження якої невідоме.

В ході огляду даного транспортного засобу, слідчим було виявлено деревину породи типу «дуб», в кількості приблизно десяти метрів кубічних.

В подальшому автомобіль з наявною лісодеревиною породи «дуб» в кількості приблизно десяти метрів кубічних було вилучено та поміщено на територію ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

Постановою заступника начальника СВ ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 17.02.2026, автомобіль марки "Renault Magnum", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з наявною лісодеревиною породи «дуб» в кількості приблизно десяти метрів кубічних, визнано в якості речових доказів в кримінальному провадженні № 0000039 від 17.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Положеннями статті 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку статтей 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч. 2 ст.170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (п. 1 ч. 3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Стаття 173 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. При цьому, наявність вказаних ризиків підлягає доведенню стороною, що звертається за арештом майна, а недоведення підстав арешту майна та ризиків є підставою для відмови у арешті майна, як це вбачається зі ст.173 ч.1 КПК України.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що автомобіль марки "Renault Magnum", р.н.з. НОМЕР_1 , міг бути підшуканий, пристосований, та використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, деревина ж породи типу «дуб», в кількості приблизно десяти метрів кубічних могла бути предметом кримінального правопорушення, та зберешли на собі його сліди.

Не накладання арешту на вказане майно може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у провадженні. Крім того не надасть можливості забезпечити цивільний позов з метою відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, збереження від втрати, приховування і знищення майна, задля використання його у доказових цілях, слідчий суддя приходить до висновку, що, в даному випадку, розумним та співрозмірним обмеженню права власності, буде накладення арешту на майно, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим.

Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.98, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке вказане в клопотанні, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вони можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

Разом з тим, невиправдане потребами досудового розслідування обмеження права розпорядження, користування та відчуження майна з огляду на завдання та загальні засади кримінального провадження є неприпустимим, а також відповідність втручання в право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з відповідними змінами.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод, учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності, як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійсненим на підставі закону.

ЄСПЛ в своїх рішеннях визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

Слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено розумність та співрозмірність обмеження права володіння та користування щодо транспортного засобу завданням кримінального провадження.

З таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.170,171,175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погодженим з начальником Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 17.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України-- з адовольнити часткового.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене згідно протоколу огляду від 17.02.2026, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки "Renault Magnum", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 , заборонивши його відчуження у будь який спосіб, що передбачає перехід права власності, та передавши його на відповідальні зберігання ОСОБА_7 , як власнику.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене згідно протоколу огляду від 17.02.2026, а саме: деревину породи типу «дуб» в кількості приблизно 10 метрів кубічних заборонивши будь-яким особам володіння, користування та відчуження майна, залишивши його не зберіганні на території ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що по вулиці Застав`я, 11 в селищі Гоща Рівненського району Рівненської області.

Строк дії арешту майна встановити у два місяці.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено і оголошено 25.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1