490/2564/26 30.03.2026
н/п 1-кп/490/942/2026
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2564/26
У Х В А Л А

30 березня 2026 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 02.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.3 ст.212 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2026 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Миколаївської обласної прокуратури надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000163 від 02.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.3 ст.212 КК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 24 березня 2026 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом по даному кримінальному провадженню.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження по справі та повернення обвинувального акту немає, вказане кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м.Миколаєва, а тому можливо призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Захисник обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 проти призначення справи до судового розгляду заперечував, посилаючись на непідсудність даного кримінального провадження Центральному районному суду м.Миколаєва. Зазначив, що обвинуваченим інкримінується ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене організованою групою, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів коштів в особливо великих розмірах. Такі дії кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.28 ч.3 ст.212 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_5 здійснював свою діяльність, знаходячись у приміщенні офісу за адресою: м.Одеса, вул.Пушкінська, 48. Обвинувачена ОСОБА_4 працювала бухгалтером дистанційно за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 (Заводський район м.Миколаєва), а також працювала в м.Одеса. Обвинувачена ОСОБА_3 здійснювала свою діяльність, знаходячись в Болгарії. Всі обвинувачені були між собою знайомими та пов`язані одним видом діяльності. Накопичення сільськогосподарської продукції відбувалось на території Ренійського елеватору. Вважає, що відповідно до положень ч.1 ст.32 КПК України, кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Відповідно до обвинувального акту, останнім епізодом злочинної діяльності є ухилення від сплати податків на прибуток за 2024 рік ТОВ «Карпіо», юридичною адресою якого є: м.Миколаїв, вул.Мала Морська, 108 (Заводський район м.Миколаєва). Крім того, на підтвердження наведеного надав копію ухвали Заводського районного суду м.Миколаєва від 30.09.2024 року (судова справа №487/7186/24), зі змісту якої вбачається, що ТОВ «Карпіо» взято на податковий облік в Головному управлінні ДПС в Миколаївській області (ДПІ у м.Миколаєві, Заводський район) та податкова адреса підприємства: м.Миколаїв, вул.Мала Морська, 108 (Заводський район м.Миколаєва). З огляду на викладене, вважав дане кримінальне провадження таким, що не підсудне Центральному районному суду м.Миколаєва.

Захисник обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 та зазначив, що вся діяльність здійснювалась на території м.Одеса, де і проводились всі обшуки та вилучалось майно, окрім обвинуваченої ОСОБА_4 , яка проживає в Заводському районі м.Миколаєва.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали думку своїх захисників.

Прокурор проти доводів сторони захисту щодо непідсудності даного кримінального провадження Центральному районному суду м.Миколаєва заперечував та звертав увагу на те, що у відповідності до положень ст.32 КПК України, у разі якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. У зв`язку із тим, що органом досудового розслідування є СВ УСБУ в Миколаївській області, яке територіально знаходиться в Центральному районі м.Миколаєва, дане кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м.Миколаєва.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Частиною першою ст.32 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Під місцем вчинення кримінального правопорушення слід розуміти територіальне розташування місця, в якому вчинюються дії, що складають об`єктивну сторону інкримінованого особі злочину.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Частиною другою та третьою ст.34 КПК України встановлено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала. Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно положень ч.9 ст.615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000163 від 02.07.2024 року, для вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 використовувались ТОВ «АРАЙВІС-ТРЕЙД», ТОВ «ГРІНТЕКСА», ТОВ «ХАРВЕСТ ГРЕЙН», ТОВ «КАРПІО».

Так, за останнім епізодом протиправної діяльності експортером аграрної продукції у липні 2024 року зазначено ТОВ «КАРПІО» (), податкова адреса підприємства: м.Миколаїв, вул.Мала Морська, 108 (Заводський район м.Миколаєва), яким фактично здійснювали контроль ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.59, 87, 115 обвинувального акту).

Відповідно до вимог ПКУ, фінансовий результат (об`єкт оподаткування податку на прибуток) ТОВ «КАРПІО» від експортних операцій в період часу з 01.01.2021 по 31.12.2024 року складав 82 278 000,00 грн, відомості про який згідно положень підпункту 49.18.6 п.49.18 ст.49 ПКУ повинен був у вигляді Декларації на прибуток за 2024 рік податись за базовий звітний (податковий) період, що посадовими особами ТОВ «КАРПІО», та іншими учасниками злочинної групи не здійснено (а.с.61, 89, 117-118 обвинувального акту).

Вказані дії обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.28 ч.3 ст.212 КК України, як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене організованою групою, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів коштів в особливо великих розмірах

Злочин, передбачений ст.212 КК України, є закінченим не з моменту вчинення того чи іншого правочину, а з моменту фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів, які мали бути сплачені у строки та в розмірах, передбачених законом з питань оподаткування, а саме з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов`язковий платіж. Якщо закон пов`язує строк сплати з виконанням певної дії, то злочин вважається закінченим з моменту фактичного ухилення від сплати податку.

Згідно п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі податкова декларація) документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Так, п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, а п.49.9 ст.49 Податкового кодексу України вказує на те, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

З тексту обвинувального акту вбачається, що податкове звітування за останнім епізодом протиправної діяльності мало бути здійснене до податкового органу за місцем знаходження ТОВ «КАРПІО» (), податкова адреса якого є: м.Миколаїв, вул.Мала Морська, 108 (Заводський район м.Миколаєва).

За вказаних обставин, суд не вбачає підстав вважати, що кримінальні правопорушення, вчинення яких інкримінуються обвинуваченим, вчинені на території, юрисдикція якого відноситься до Центрального районного суду м.Миколаєва.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним направити вказаний обвинувальний акт до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності даного кримінального провадження.

Крім того, 24 березня 2026 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Миколаївської обласної прокуратури надійшли клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченій ОСОБА_4 .. В обґрунтування поданих клопотань прокурором зазначено, що на теперішній час встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності (щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ); незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків у кримінальному провадженні (щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ); вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з ухиленням від сплати податків (щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ). З урахуванням даних про особу обвинувачених, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також з урахуванням того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що потребує більшої суворості в оцінці порушень цінності суспільства, просив продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , та строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 із покладенням на неї обов`язків.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подані клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотань прокурора заперечував, посилаючись на недоведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків. Просив скасувати обов`язок, покладений на обвинувачену ОСОБА_3 , не відлучатись за межі м.Миколаєва без дозволу суду, оскільки остання проживає в м.Києві, що підтверджується копією договору найму (оренди) квартири №41 від 07.11.2025 року, наданою захисником для долучення до матеріалів справи. Крім того, просив скасувати обов`язок, покладений на обвинувачених, утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими та конкретизувати обов`язок щодо утримання від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а саме зазначити: «щодо обставин кримінального провадження».

Захисник обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 підтримав думку захисника ОСОБА_7 ..

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали думку своїх захисників та просили скасувати обов`язки щодо обмежень у пересуванні без дозволу суду та спілкуванні з іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора та додані до них матеріали, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 17 січня 2025 року відносно обвинуваченої ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 000 000 (двадцять мільйонів) гривень та покладено на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 лютого 2025 року обвинуваченій ОСОБА_3 було змінено раніше застосований ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 17 січня 2025 року запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 березня 2025 року, із можливістю звільнення під заставу у розмірі 20 000 000 (двадцять мільйонів) гривень та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 березня 2025 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 продовжено до 16 квітня 2025 року включно, із визначенням розміру застави 14 988 600 (чотирнадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч шістсот) гривень та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 квітня 2025 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 продовжено до 13 червня 2025 року, із можливістю звільнення під заставу у розмірі 12 112 000 (дванадцять мільйонів сто дванадцять тисяч) гривень та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 травня 2025 року ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 квітня 2025 року скасовано, обвинуваченій ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 13 червня 2025 року включно, визначено розмір застави 9 084 000 (дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі) гривень із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 травня 2025 року ОСОБА_3 запобіжний захід в частині розміру застави змінено та визначено розмір застави 7 570 000 (сім мільйонів п`ятсот сімдесят тисяч) гривень із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

У зв`язку із внесенням суми застави, обвинувачену ОСОБА_3 було звільнено з-під варти.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 11 червня 2025 року ОСОБА_3 продовжено строк дії визначених ухвалою слідчого судді про зміну запобіжного заходу від 23 травня 2025 року обов`язків до 16 липня 2025 року.

Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 липня 2025 року та 10 вересня 2025 року ОСОБА_3 продовжено строк дії обов`язків визначених ухвалою слідчого судді про продовження строку дії покладених обов`язків від 11 червня 2025 року.

Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 06 листопада 2025 року, 02 січня 2026 року та 27 січня 2026 року ОСОБА_3 продовжено строк дії обов`язків визначених ухвалою слідчого судді про продовження строку дії покладених обов`язків від 10 вересня 2025 року, востаннє до 27 березня 2026 року.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 31 січня 2025 року відносно обвинуваченої ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень та покладено на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 березня 2025 року обвинуваченій ОСОБА_4 було змінено раніше застосований ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 31 січня 2025 року запобіжний захід у вигляді застави на домашній арешт з визначенням часу, заборонивши покидати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21:00 год. до 07:00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 квітня 2025 року, 11 червня 2025 року та 14 липня 2025 року продовжено строк дії застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_4 із залишенням обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 березня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 10 вересня 2025 року запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту ОСОБА_4 змінено на особисте зобов`язання, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

У подальшому строк дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 10 вересня 2025 року, неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 27 січня 2026 року строком до 27 березня 2026 року.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 04 вересня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 04 вересня 2025 року скасовано, застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

У подальшому строк дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 жовтня 2025 року, неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 27 січня 2026 року строком до 27 березня 2026 року.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку покладених обов`язків на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.194 КПК України, прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинувачених ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), так як вони обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннях. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованих злочинів, будучи обізнаними про покарання, яке загрожує у разі визнання винними за вироком суду, можуть вжити заходів до переховування від суду для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.3 ст.212 КК України, вчинених з корисливих мотивів, що у подальшому може спонукати до вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з ухиленням від сплати податків. Також, щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують їх, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на власну користь.

Крім того, суд бере до уваги твердження сторони захисту та вважає можливим виключити покладення на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язку, передбаченого п.2 ч.5 ст.194 КПК України, у зв`язку із проживанням останньої в м.Києві, що підтверджується наданою захисником копією договору найму (оренди) квартири №41 від 07.11.2025 року (термін дії договору з 07.11.2025 року по 06.11.2026 року).

Щодо доводів обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про можливість скасування обов`язків не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вони проживають, без дозволу суду, суд зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження існування такої необхідності обвинуваченими не було надано, а тому дані доводи є необґрунтованими та безпідставними.

Додатково слід зазначити, що обвинувачені, при необхідності відбуття за сімейними обставинами чи у зв`язку із службовою необхідністю за межі населеного пункту, у якому вони проживають, не позбавлені можливості звернутись до суду для отримання такого дозволу. Саме такий обов`язок є додатковим інструментом судового контролю за виконанням покладених на обвинувачених обов`язків та сприятиме розгляду обвинувального акту у розумні строки.

Також, суд з урахуванням тривалості застосування покладених ухвалою слідчого судді обов`язків та стадію судового провадження, вважає за можливе виключити покладення на обвинувачених обов`язку утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, а що стосується обов`язку "утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні", то в даному випадку суд вважає за необхідне конкретизувати його та зазначити "утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження".

Враховуючи доводи, викладені у клопотанні прокурора, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у їх взаємозв`язку з наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, та стадію кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора такими, що підлягають задоволенню частково.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_7 було подано клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 січня 2025 року у справі №490/8252/24 (н/п 1-кс/490/532/2025) на банківський рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Разом з тим, вирішення поданого клопотання на даній стадії кримінального провадження суд вважає передчасним, оскільки вказане питання має бути вирішене судом, якому згідно процесуального законодавства належить розглядати дане кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 32, 34, 177, 178, 179, 182, 194, 202, 314315, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000163 від 02.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.3 ст.212 КК України, направити до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинувачену ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які були покладені на неї ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 10.09.2025 року, строком до 25 травня 2026 року включно, за виключенням обов`язку не відлучатись з населеного пункту, в якому вона проживає, а саме з міста Миколаєва без дозволу суду та утриматись від спілкування з іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні, а саме:

прибувати до суду за першою вимогою;

повідомляти суд про зміну місця свого проживання та контактних даних;

утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, на обвинувачену ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, а саме до 25 травня 2026 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які були покладені на неї ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 10.09.2025 року, строком до 25 травня 2026 року включно, за виключенням обов`язку утриматись від спілкування з іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні, а саме:

прибувати до суду за першою вимогою;

не відлучатися з м.Миколаєва без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця свого проживання та контактних даних;

утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.10.2025 року, строком до 25 травня 2026 року включно, за виключенням обов`язку утриматись від спілкування з іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні, а саме:

прибувати до суду за першою вимогою;

не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця свого проживання та контактних даних;

утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1