Справа № 642/4785/23
Провадження № 1-кс/642/471/26
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву захисника ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Холодногірського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

26.03.2026 захисником обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатом ОСОБА_4 , подано заяву про відвід головуючого судді з тих підстав, що суддею ОСОБА_5 раніше було здійснено розгляд іншого кримінального провадження № 1-кп/642/20/26, справа № 642/7578/25 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , за результатами якого ухвалено обвинувальний вирок від 10.02.2026. Водночас, у подальшому було встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є співучасниками кримінального правопорушення у межах даного кримінального провадження, тобто їх дії пов`язані єдиним умислом, спільністю обставин та доказовою базою. Захисник зазначив, що ухвалюючи обвинувальний вирок у відношенні ОСОБА_7 , суддя ОСОБА_5 вже дослідила та оцінила доказову базу, що стосується тих самих або безпосередньо пов`язаних фактичних обставин, які є предметом розгляду у даному кримінальному провадженні, та фактично сформулювала правову позицію щодо характеру дій, їх узгодженості, наявності спільного умислу та ролі співучасників у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

В судове засідання захисник ОСОБА_4 та його підзахисний ОСОБА_6 не з`явились, про дату і час розгляду повідомлялись своєчасно і належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Прокурор заперечувала проти заяви захисника.

Вивчивши доводи заяви та вислухавши прокурора, суд вважає заяву захисника ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Положеннями ст.ст.75,76 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Водночас, згідно за п.4 ч.1ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 5 статті 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, в рішеннях у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22.08.2023 в провадження судді ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт відносно двох обвинувачених - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за ч.2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук ухвалою суду від 28.11.2025, цією ж ухвалою виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

27.01.2026 поновлено судове провадження відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з його розшуком.

10.02.2026 суддею Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 постановлено обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 309 КК України.

Також як вбачається з матеріалів справи, на стадії судового провадження до оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_7 та виділення його в окреме провадження, судом під головуванням судді ОСОБА_5 вже було вивчено всі матеріали справи відносно двох обвинувачених, а тому позиція судді, яка могла сформуватись, не може бути упередженою та необ`єктивною відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Таким чином, суд вважає, що захисником не наведено жодного доказу, який би свідчив про упереджене та необ`єктивне ставлення з боку судді ОСОБА_5 під час проведення судового розгляду кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Такі обставини, без надання конкретних доказів зацікавленості чи упередженості, не можуть вважатися достатніми для задоволення заяви про відвід.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

На підставі викладеного, заява захисника задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя