Справа № 308/4549/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, громадянки України, українця, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до Ужгородського міськарйонного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, і є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Беручи до уваги те, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування за межами території України, слідчий просив слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на його передчасність. Зазначив, що жодного кримінального правопорушення вчинено не було, місцезнаходження ОСОБА_6 не відоме. З долучених до клопотання проколів НСРД вбачається, що нібито ОСОБА_6 перебуває на території Румунії, однак підстави та докази так вважати в клопотанні не наведені. Додав, що стороною обвинувачення не вжито належних заходів щодо повідомлення ОСОБА_6 про вчинення слідчих дій у встановленому законом порядку.

Підозрюваний ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився. З клопотання встановлено, що він переховується від органу досудового розслідування за межами України та оголошений в міжнародний розшук.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

З клопотання вбачається, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вказані матеріали виділені із матеріалів кримінального провадження № 0000338 від 02.07.2024, строк досудового розслідування у якому за постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури від 08.01.2025 продовжено до тьох місяців.

20 листопада 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Повідомлення про підозру було вручено підозрюваному ОСОБА_6 , що стверджується його підписом.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.11.2024 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 121120,00.

25 листопада 2024 року відносно ОСОБА_6 було внесено заставу та покладено на нього обов`язку відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Постановою слідчого від 20 січня 2025 року ОСОБА_6 оголошено в розшук, а кримінальне провадження відносно нього зупинено.

За інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_6 перетин кордону в межах офіційних пунктів пропуску не здійснював, однак в органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний здійснив перетин державного кордону України поза межами офіційних пунктів пропуску до країн Європейського Союзу.

Постановою заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 03.03.2026 ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованому підозрюваному кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема така підтверджується протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами про адміністративне правопорушення, протоколом обшуку, протоколом допиту підозрюваного, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду знайшов своє підтвердження.

У порядку ст. ст. 135, 139 КПК України підозрюваного викликав до слідчого для проведення слідчих (розшукових) дій, що стверджується відповідними повістками про виклик, однак у призначені дати такий до органу досудового розслідування не з`явився.

За постановою заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 20.01.2025 ОСОБА_6 оголошено в розшук.

За інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_6 перетин кордону в межах офіційних пунктів пропуску не здійснював, однак в органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний здійснив перетин державного кордону України поза межами офіційних пунктів пропуску до країн Європейського Союзу.

За постановою заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 03.03.2026 ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

За постановою заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 21.01.2025 кримінальне провадження зупинене.

Враховуючи, що інкримінований ОСОБА_6 злочин, згідно зі ст. 12 КК України, єтяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, беручи до уваги, що ОСОБА_6 оголошений 20.01.2025 у розшук та 03.03.2026 у міжнародний розшук, у зв`язку з неявками на виклик органу досудового розслідування та виїзду за кордон, будучи підозрюваним, слідчий суддя вважає даний ризик доведеним.

Оцінюючи наявність заявленого стороною обвинувачення ризику впливу на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань від учасників кримінального провадження, зокрема свідків, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання свідчень від таких безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим не виключена ймовірність того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, або без відповідних процесуальних обов`язків, покладених на нього судом, тобто не будучи обмеженим у спілкуванні із потерпілим, свідками, яким відомі обставини вчинення злочину у якому останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Окрім цього наявним є ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, може вступати у поза процесуальні зв`язки з невстановленими на даний час співучасниками злочину для формування викривленої позиції щодо дійсних обставин злочину, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає даний ризик доведеним.

Разом з тим, ОСОБА_6 може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з огляду на те, що він є мешканцем прикордонного району, чітко володіє інформацією щодо місць перебування/пересування прикордонних нарядів, орієнтується в місцевості прикордонної лісосмуги, тривали час збагачувався від вказаної злочинної діяльності та інших офіційних джерел доходу не має.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, наразі в Україні триває воєнний стан, вчинення підозрюваним злочину проти працівників правоохоронного органу в даний час засуджується законом і суспільством.

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, на думку слідчого судді, не буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Більш того військова агресія російської федерації проти України суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень, зокрема щодо контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного у разі його перебування на волі.

Таким чином наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Крім того, частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Таким, враховуючи те, що ОСОБА_6 вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, та він після внесення застави порушив покладені на нього ухвалою суду обов`язки, що виразилося у переховуванні від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно нього слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця проведення досудового розслідування кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала піддягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 30 хв. 10 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1