У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2026 року про відмову у задоволенні їх скарги на бездіяльність посадових осіб ГУ НП України в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення.

Учасники судового провадження:

представник заявника адвокат ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб ГУ НП України в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник заявника просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу в повному обсязі, зобов`язати уповноваженим осіб ГУ НП України в Миколаївській області, внести в ЄРДР відомості викладені в її заяві про кримінальне правопорушення.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Представник заявника зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник заявника просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий що пропущений з поважних причин, через те, що судом не було надано можливості представнику заявника приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 17.03.2026 р., також слідчим суддею рішення не було проголошено у встановленому законом порядку. З текстом ухвали слідчого судді адвокат ознайомилась 24.03.2026 р. з ЄДРСР.

Вказує, що слідчий суддя не надав належної правової оцінки змісту заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, в якій викладені достатні обставини, що можуть свідчить про вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає, що викладені в її заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування.

Звертає увагу, що слідчим суддею скаргу було розглянуто з порушенням строку передбаченого ст. 303 КПК України, та, не забезпечено участь в судовому засіданні представника заявника в режимі відеоконференції. Крім того, до початку судового засідання слідчий суддя вів себе у непроцесуальний спосіб, здійснюючи телефонні дзвінки представнику заявника та висловлював зауваження.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

02.02.2026 р. ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою, в якої вказала, що ОСОБА_5 подала до ГУ НП України в Миколаївській області заяву про вчинення кримінального правопорушення. В заяві зазначалось про вчинення нотаріусом ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365-2 КК України. Суть правопорушення полягає в тому, що нотаріус ОСОБА_7 , в останній день строку прийняття спадщини, нібито прийняла від ОСОБА_8 заяву про прийняття спадщини, хоча ОСОБА_9 не могла її подати, оскільки мешкає за кордоном України. Таким чином, подана заява є підробленим документом. Викладені у вказаній заяві відомості щодо вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені, в зв`язку з чим заявник просила зобов`язати посадових осіб поліції внести викладені відомості до ЄРДР.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що заява ОСОБА_5 , всупереч вимогами ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема у поданій заяві не вказано будь-яких ознак кримінальних правопорушень, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Щодо клопотання про поновлення строку, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, за змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчим суддею за результатами розгляду скарги була постановлена 17.03.2026 р. В той же час апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції представником скаржника подано 27.03.2026 р., тобто з пропуском, встановленого ст. 395 КПК України, п`ятиденного строку на оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, скаржник та її представник не приймали участь в судовому засіданні 17.03.2026 р., через відсутність зв`язку для проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Як зазначає апелянт, з повним текстом ухвали слідчого судді вона ознайомилась з ЄРДСР 24.03.2026 р.

Таким чином, з метою дотримання права на доступ до суду, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання представника скаржника та поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.03.2026 р.

Що стосується суті прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 звернулась до ГУ НП України в Миколаївській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначила що, нотаріус ОСОБА_7 , в останній день строку прийняття спадщини, нібито прийняла від ОСОБА_8 заяву про прийняття спадщини, хоча ОСОБА_9 не могла її подати, оскільки мешкає за кордоном України, а тому на думку заявника подана заява є підробленим документом, а в діях нотаріуса ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365-2 КК України.

Оскільки відомості про скоєння злочину до ЄРДР внесені не були, вона звернулись до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб поліції, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що заява ОСОБА_5 всупереч вимогами ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема у поданій заяві не вказано будь-яких ознак кримінальних правопорушень. Так нотаріус ОСОБА_7 отримала заяву виконану від імені ОСОБА_9 , отримала в межах строку на прийняття спадщини, отримавши відкрила спадкову справу, будь-яких порушень та зловживань владою з боку нотаріуса не вбачається та в заяві фактично не зазначено, а за такого посадовими особами поліції цілком слушно такі відомості не були внесені в ЄРДР.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, з урахуванням викладеного, заява ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365-2 КК України.

За такого, відсутні підстави для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_5 .

Посилання апелянта на те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне. Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Стосовно доводів апелянта про порушення права на участь у судовому розгляді скарги, то з матеріалів провадження вбачається, що скаржник та її представник належним чином повідомлялись судом про дату, час та місце розгляду їх скарги. Адвокат ОСОБА_6 просила провести засідання в режимі відеоконференції, однак під час його проведення 16.02.2026 р. не змогла забезпечити повноцінний зв`язок, її не було чутно. В судове засідання 17.03.2026 р. вона не з`явилася, однак направила до суду додаткові пояснення. Слідчим суддею вжито заходів для забезпечення їх участі в судовому засіданні шляхом організації проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак представник скаржника не змогла забезпечити повноцінний зв`язок. При цьому, клопотань про відкладення розгляду скарги, зміну способу участі чи інших заяв, спрямованих на забезпечення участі заявника саме в цьому засіданні, матеріали провадження не містять.

За таких обставин заявник та її представник, маючи змогу бути присутніми під час розгляду скарги, в судове засідання не з`явились, тому слідчий суддя обґрунтовано не відклав судове засідання, з урахуванням процесуальних строків розгляду скарги, правомірно розглянув скаргу без участі заявника та її представника.

Крім того слід зазначити, що право заявника на участь у судовому засіданні, надавати пояснення та заявляти клопотання поновлено та реалізовано під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги представника заявника, а тому слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні її скарги, апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити представнику заявника ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2026 року.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2026 року про відмову у задоволенні їх скарги на бездіяльність посадових осіб ГУ НП України в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення залишити без змін, апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2