УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 Справа №607/4837/26 Провадження №1-кс/607/1827/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , під час проведення судового засідання по розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2026 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою, в якій просить негайно звільнити ОСОБА_4 з під незаконного утримання.

Скаргу обгрунтовує тим, що 02 березня 2026 року на особистий мобільний номер ОСОБА_4 поступив телефонний дзвінок від невідомих осіб, які представилися посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомили, що останньому необхідно особисто з?явитись в територіальний центр комплектування та соціальної підтримки задля вирішення питання перебування в «розшуку». Як вбачається із «Резерв+», міститься інформація про те, що ОСОБА_4 начебто порушує правила військового обліку. Причиною розшуку вказано «не прибули за повісткою до ТЦК та СП». Датою початку розшуку зазначено 16.02.2026 року. ОСОБА_4 будь-яких викликів (повісток) про потребу явки у ІНФОРМАЦІЯ_1 чи будь-який інший ТЦК та СП, що слугувало б підставою для притягнення його до відповідальності за ст.210 або 210-1 КУпАП не отримував, жодних сповіщень про наявність оформленого на його ім?я поштового відправлення від працівників Укрпошти також не отримував, відтак, умислу не виконувати вимоги повістки чи будь-якого іншого документу не було. У ОСОБА_4 була наявна оформлена діюча відстрочка по п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вказаним правом на відстрочку, ОСОБА_4 користується на постійній (систематичній) основі ще з 2022 року. У зв?язку із чим, останній вирішив поїхати в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 насильно затримано без надання можливості покинути приміщення територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У подальшому, ОСОБА_4 в насильницький спосіб було переміщено в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 (за адресою: АДРЕСА_1 ), де останній утримується по теперішній час.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 подала заяву про розгляд скарги без її участі.

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого вбачається, що громадянин ОСОБА_4 02.03.2026 року був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії, де згідно довідки військово-лікарської комісії №2026-0302-1456-5557-0 від 02.03.2026 визнаний придатним до військової служби. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.03.2026 року №61 призваний на військову службу по мобілізації та відправлений до військової частини НОМЕР_1 .

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, оглянувши долучені матеріали, прийшов до наступних висновків.

Стаття 208 КПК України встановлює виключні випадки, за наявності яких уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Як вбачається із отриманого повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ,станом на час розгляду скарги, незаконно не утримується в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після завершення вчинення всіх необхідних дій ОСОБА_4 був призваний на військову службу по мобілізації та зарахований в команду військової частини НОМЕР_1 , що вказує на те, що останній не був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 чи іншими особами в результаті протиправних дій.

Працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до норм Положення №154 від 23.02.2022 р. не є правоохоронними органами чи органами державної влади, на яких покладено функцію затримання чи утримання осіб під вартою, а також службові чи посадові особи не є уповноваженими особами, що уповноважені затримати особу в силу ст. 208 КПК України.

Аналіз статті 206 КПК України передбачає як незаконне затримання особи тримання особи під вартою, позбавлення свободи без судового рішення, або не звільнення під варти після внесення застави.

Призов громадянина на військову службу під час мобілізації не є позбавлення особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України. Метою перебування ОСОБА_4 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було уточнення його військово-облікових даних та проходження військової лікарської комісії з метою призову до ЗСУ по мобілізації і не є незаконним затриманням особи.

А тому, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на незаконне затримання ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1