Провадження №11-кп/991/70/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: обвинувачений ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурор ОСОБА_8 ,

розглянула питання про накладення на обвинуваченого ОСОБА_9 [ ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дружківка Донецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ] грошового стягнення під час розгляду апеляційних скарг на вирок Вищого антикорупційного суду від 02.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000824 від 23.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 368, частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 369 Кримінального кодексу України.

Історія провадження

1.02.12.2025 вироком Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) (1) ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 роки і конфіскацією 1/2 належного йому майна. На підставі частини 4 статті 70 КК призначено остаточне покарання [шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим] у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 роки і конфіскацією належного йому майна; (2) ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 369 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців без конфіскації майна.

2.29.12.2025, 30.12.2025 та 02.01.2026 на цей вирок захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

3.08.01.2026 суддя-доповідач Апеляційної палати (далі - АП) ВАКС відкрив апеляційне провадження за апеляційними скаргами, 19.01.2026 - призначив апеляційний розгляд апеляційних скарг на 11.02.2026 та постановив викликати в судове засідання обвинувачених.

4.11.02.2026 ухвалою АП ВАКС на обвинуваченого ОСОБА_9 накладено грошове стягнення у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

5.13.03.2026 ухвалою АП ВАКС накладено грошове стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

6.30.03.2026 ухвалою АП ВАКС накладено грошове стягнення у розмірі 1,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Колегія суддів відклала апеляційний розгляд на 30.04.2026 о 13:00.

7.30.04.2026 в судове засідання обвинувачений ОСОБА_9 не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття.

Позиція учасників судового провадження

8.Прокурор стверджував, що наявні підстави для накладення на обвинуваченого ОСОБА_9 грошового стягнення.

9.Обвинувачений ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечували проти застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Оцінка та мотиви Суду

10.Апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 (частина 1 статті 405 КПК).

11.Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК (частини 1, 2 статті 318 КПК).

12.Обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь (частина 4 статті 401 КПК).

13.Обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це (пункт 1 частини 7 статті 42 КПК).

14.Частина 1 статті 138 КПК містить перелік поважних причин неприбуття особи на виклик, зокрема, обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини) (пункт 5), а також інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик (пункт 8).

15.Отже, відповідно до положень статтей 42, 138, 401 КПК беззаперечним обов`язком обвинуваченого є його явка за викликом до суду, а в разі наявності поважних причин неможливості прибути у визначений час за викликом до суду обвинувачений зобов`язаний заздалегідь повідомити про це суд.

16.Згідно із частиною 1 статті 323 КПК, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

17.Положеннями статті 139 КПК визначено наслідки неприбуття на виклик, зокрема, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин на виклик суду або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 1 статті 139 КПК).

18.Грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених КПК, за невиконання процесуальних обов`язків. Таке стягнення під час судового провадження накладається ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою (частини 1, 2 статті 144 КПК). Суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення (частина 3 статті 146 КПК).

19.Отже, Суд при вирішенні питання щодо наявності підстав для накладення на обвинуваченого грошового стягнення має встановити: (1) чи був обвинувачений викликаний в судове засідання у встановленому КПК порядку та (2) чи повідомив обвинувачений про причини свого неприбуття або чи наявні поважні причини неможливості прибути за викликом до суду.

20.Суд надає ствердну відповідь на перше питання, а на друге - негативну.

21.Щодо належного виклику обвинуваченого ОСОБА_9 в судове засідання Суд зазначає, що: (1) під час судового засідання, яке відбулося 30.03.2026, колегія суддів ухвалою втретє наклала на обвинуваченого ОСОБА_9 грошове стягнення, а також відклала апеляційний розгляд на 30.04.2026 у зв`язку з неявкою обвинуваченого; (2) повістка про виклик в судове засідання, що відбудеться 30.04.2026 о 13:00, була направлена 31.03.2026 на електронну адресу обвинуваченого ОСОБА_9 [адреса електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » була зазначена обвинуваченим, зокрема, в клопотанні до АП ВАКС від 22.01.2026 - том 30 а.с. 210]; (3) також повістка про виклик була надіслана 31.03.2026 в електронний кабінет обвинуваченого в системі «Електронний суд» (том 31 а.с. 104); (4) крім того, повістка була направлена засобами поштового зв`язку за адресою місця проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , проте зазначене відправлення повернулося до Суду як невручене. При цьому Суд звертає увагу, що поштова адреса, на яку направлена повістка про виклик, була зазначена самим обвинуваченим, зокрема, у документах, направлених до АП ВАКС (том 31 а.с. 4, том 30 а.с. 210), та за якою обвинувачений отримував копію ухвали про відкриття апеляційного провадження (том 30 а.с. 191г), а також повістку про виклик в судове засідання, що було призначене на 11.02.2026 (поштове відправлення № R57); (5) отже, обвинувачений ОСОБА_9 був викликаний в судове засідання в порядку, передбаченому статтею 135 КПК.

22.При цьому обвинувачений ОСОБА_9 : (1) будучи належним чином викликаним в судове засідання, яке призначене на 30.04.2026 о 13:00, до АП ВАКС для участі в судовому засіданні не прибув та у визначений в судовому виклику час (а також протягом здійснення апеляційного розгляду) не був авторизований в підсистемі відеоконференцзв?язку ЄСІТС (тобто перебував у статусі «offline») для участі в судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; (2) не повідомив Суду причини свого неприбуття в судове засідання.

23.Під час апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 повідомив, що у нього відсутній зв`язок із обвинуваченим ймовірно з огляду на місце його проживання у зоні бойових дій та постійні ракетні удари, а причини неявки обвинуваченого в судове засідання йому не відомі.

24.Суд звертає увагу, що наведені захисником обставини, які можуть бути причинами неприбуття обвинуваченого за судовим викликом для участі в судовому засіданні в приміщенні суду або поза його межами в режимі відеоконференції, не можуть вважатися поважними, з огляду на те, що: (1) наведені захисником обставини мають загальний та триваючий характер, оскільки зумовлені широкомасштабною збройною агресією рф проти України; (2) їх автоматичне та безумовне врахування судом апеляційної інстанції як достатньої та поважної підстави для невиконання процесуальних обов`язків фактично призвело б до унеможливлення (блокування) апеляційного перегляду в кожному випадку, коли учасник судового провадження проживає на території, де тривають або потенційно можуть тривати бойові дії.

25.Отже, враховуючи те, що: (1) обвинувачений ОСОБА_9 був у порядку, встановленому КПК, викликаний в судове засідання, призначене на 30.04.2026 о 13:00; (2) обвинувачений не з`явився в це судове засідання без поважних причин та не повідомив Суду причини свого неприбуття для участі в судовому засіданні в приміщенні суду або поза його межами в режимі відеоконференції, - Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 не виконав покладений на нього процесуальний обов`язок без поважних причин, та наявні підстави для застосування до нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення грошового стягнення.

26.Враховуючи те, що невиконання обвинуваченим ОСОБА_9 покладеного на нього процесуального обов`язку з?явитися за викликом до суду відбулося вчетверте поспіль, колегія суддів вважає доцільним накласти на обвинуваченого грошове стягнення у максимальному розмірі, передбаченому законом, - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 656 грн (абзац 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»).

27.Керуючись статтями 42, 110,132, 138, 139, 144, 146, 318, 323, 405 КПК, колегія суддів постановила:

1.Накласти на обвинуваченого ОСОБА_9 грошове стягнення у розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 656 грн.

2.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що відповідно до положень статті 147 КПК він має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення із наведенням обґрунтованих доводів про безпідставність накладення грошового стягнення. Клопотання подається до суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3