Справа № 646/1877/26
№ провадження 1-кс/646/366/2026
УХВАЛА

25 лютого 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 22.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 22.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 22.02.2026 о 16:40 год., за адресою Куп`янський район, смт. Шевченкове вул. Харківський Шлях, 32, біля відділення нової пошти №1, під час виконання службових обов?язків, перебуваючи у складі СОГ-2, працівник поліції зонального сектору №3 ВКП Куп?янського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , помітив підозрілу особу, яким виявився військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та попросив його пред?явити документи для перевірки особи, згідно із Законом України «Про Національну поліцію України». На що ОСОБА_5 відмовився, після чого ОСОБА_4 попросив останнього пред?явити для поверхневої перевірки речі, проте ОСОБА_6 , почав поводити себе зухвало, агресивно та наніс працівнику Національної поліції України ОСОБА_4 кулаками обох рук не менше 15 ударів в обличчя. (Є01272).

Так, в порядку ст. 208 КПК України 22.02.2026 у приміщенні ВПД №1 Куп?янського РВП ГУНП в Харківській області, яке розташоване адресою: Харківська обл., Куп?янський р-н, с. Шевченкове, вул. Центральна, буд. 31 у підозрюваного ОСОБА_5 вилучено: мобільний телефон Motorola G23 чорного кольору та мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 14 Pro чорного кольору. Власником вилученого предмету є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ Куп?янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 вилучене під час затримання в порядку ст. 208 КПК від 22.02.2026 майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Прокурор зазначив, що вилучений предмет має значення у кримінальному провадженні, як предмет, який зберіг на собі сліди вчинення злочину, є предметом кримінального правопорушення, служить доказом у вказаному провадженні. Ненакладення арешту на вилучене майно може бути їх псування, зникнення, втрата, знищення, пересування, передача, відчуження. Метою арешту є забезпечення належного проведення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні, збереження речового доказу, в т.ч. для подальшого проведення судових експертиз.

Прокурор просив розглянути клопотання без його участі.

Представник власника майна ОСОБА_5 просив розглянути питання про арешт майна без участі ОСОБА_5 та його представника, проти накладення арешту заперечував.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов таких висновків.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 22.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до протоколу затримання від 22.02.2026 у приміщенні ВПД №1 Куп?янського РВП ГУНП в Харківській області, яке розташоване адресою: Харківська обл., Куп?янський р-н, с. Шевченкове, вул. Центральна, буд. 31 у підозрюваного ОСОБА_5 вилучено: мобільний телефон Motorola G23 чорного кольору та мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 14 Pro чорного кольору.

Постановою слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 23.02.2026 вилучені мобільний телефон Motorola G23 чорного кольору та мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 14 Pro чорного кольору визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Водночас з урахуванням положень ч. 2 ст. 168 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне визначити строк, достатній для копіювання, із залученням спеціаліста, інформації, що міститься на вилучених мобільних телефонах - не більше двох місяців, після чого вказане майно має бути повернуте власнику.

За вказаних обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 22.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Motorola G23 чорного кольору та мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 14 Pro чорного кольору шляхом заборони відчуження та розпорядження будь - якими особами.

Зобов`язати слідчого за участю спеціаліста у строк 2 місяці зняти інформацію з мобільних телефонів, які були вилучені 22.02.2026 в ході затримання особи по кримінальному провадженню за №0000363 від 22.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, після чого передати їх на відповідальне зберігання власнику вказаного майна, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Майно, на яке накладене арешт, зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Слідчий суддя ОСОБА_1