Справа № 727/997/17
Провадження № 1-кп/727/148/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заставодавця ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання Окружної прокуратури м. Чернівці про звернення застави в дохід держави, внесеної за ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - ВСТАНОВИВ:

У провадження Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 26 травня 2020 року надано дозвіл правоохоронним органам затримати з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_6 , та доставити до суду для вирішення клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Провадження по справі було зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 , який станом на винесення даної ухвали не затриманий, до суду не доставлений.

02.02.2026 року від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про звернення застави в дохід держави, в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжки)вчиненого повторно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.01.2017 обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.03.2017р. року із визначенням застави в розмірі 7000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що за час дії запобіжного заходу ОСОБА_5 порушив обов`язки, покладені на нього, як на обвинуваченого, зокрема, не прибував до суду за вимогою, відлучився за межі місця свого проживання АДРЕСА_1 та покинув країну без дозволу суду.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, не з`явився у призначені судові засідання та не повідомив суд про поважність причин свого неприбуття. Окрім того, згідно рапортів, які місться в матеріалах справи (а.с. 38, 39, 44) обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання - АДРЕСА_1 відсутній.

З огляду на викладене, прокурор ОСОБА_5 вважає, що існують підстави для застосування ч.8 ст. 182 КПК України, а тому просила звернути в дохід держави заставу у розмірі 7000 грн.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримала клопотання посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Заставодавець ОСОБА_8 підтримав подане прокурором клопотання, додатково повідомив, що останній раз бачив ОСОБА_5 в 2018р., місце знаходження останнього йому не відомо, про наслідки невиконання обов`язків обвинуваченого щодо явки до суду, заставодавець був обізнаний; не заперечував проти звернення 7000 грн. в дохід держави.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи із наступного.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статті 131 КПК). Застава є одним із видів запобіжних заходів (пункт 3 частини 1 статті 176 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК Українизастава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).

З наведеного вище слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям застосування запобіжного заходу в вигляді застави.

У зв`язку із викладеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В ч. 3 ст. 182 КПК України вказано, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Метою припису частини 8 статті 182 КПК України є запобігання порушенню обвинуваченим покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення. У той же час метою звернення застави в дохід держави не є відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється чи обвинувачується.

Водночас зі змісту частини 8 статті 182 КПК України вбачається, що в ній при описі обов`язків, у разі порушення яких передбачено застосування санкції у вигляді звернення застави в дохід держави, використані формулювання, як у множині, так і в однині. Зокрема, неявка за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи неповідомлення про причини своєї неявки як підстава для звернення застави в дохід держави зазначено як одноразову дію. При цьому, суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначний ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК України).

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомив заздалегідь про причини своєї неявки), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.01.2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.03.2017р., із визначенням застави в розмірі 7000 грн. та покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Застава була внесена заставодавцем в інтересах ОСОБА_5 захисником ОСОБА_9 про що свідчить повідомлення про зарахування коштів ТУ ДСА у Чернівецькій області від 31.01.2027 року № 08.01 186. та квитанція про внесення коштів (застави) від 27.01.2017р. № 83. та розписка Чернівецької установи виконання покарань № 33 про звільнення ОСОБА_5 з під варти № 33/3-263 від 31.01.2027 року. ОСОБА_5 був звільнений зпід варити у зв`язку із внесення застави.

Відповідно до вимог абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дати підготовчого судового засідання, до останнього двічі було застосовано примусовий привід. На жодні з перелічених вище дат підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Привід обвинуваченого ОСОБА_5 не був здійснений та ухвалою суду від 03.03.2017 року ОСОБА_5 оголошено в розшук.

За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України відомостей про перетинання державного кордону ОСОБА_5 громадянином Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.03.2018 по 22.04.2019 року не виявлено.

Відносно ОСОБА_5 було заведено розшукову справу категорії Розшук за № 03910040 від 20.03. 2017р. Станом на день розгляду клопотання про звернення застави в дохід держави відсутні відомості про місце перебування обвинуваченого ОСОБА_5 , що дає суду підстави для висновку про порушення обвинуваченим процесуального обов`язку, передбаченого ч.7 ст.42 КПК України, а саме - прибувати за викликом до суду.

На думку суду, дані обставини вказують на переховування ОСОБА_5 від суду та спроби ухилитися від понесення покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, відтак клопотання прокурора слід задовольнити та звернути заставу, внесену захисником ОСОБА_9 , про що він не заперечує в поданій суду заяві, за обвинуваченого ОСОБА_5 у сумі 7000 грн. в дохід держави, зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України. Щодо пропорційності та справедливості втручання у право власності при зверненні застави в дохід держави, то суд звертає увагу, що загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2 ч.3 ст.132 КПК).

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (ч.8 ст.182 КПК). Положення цієї норми не передбачають необхідності встановлювати виправданість відповідного ступеня втручання у права і свободи особи у зв`язку із зверненням застави у дохід держави, проте з урахуванням прямої вказівки закону на необхідність дотримання вимоги пропорційного втручання щодо будь-якого випадку застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.2 ч.3 ст.132 КПК) це є обов`язковою умовою і при вирішенні питання про звернення застави у дохід держави.

Звернення застави в дохід держави передбачає дотримання вимог Конституції України та КПК щодо принципу верховенства права, статті 6 Конвенції та статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції, які для цього випадку встановлюють необхідність дотримання принципу пропорційності. Звернення застави у дохід держави повинно спрямовуватися на досягнення легітимної мети та бути співмірним з нею, а сам розмір стягнутої застави має бути пропорційним з огляду на порушення умов застави під час кримінального провадження, тобто таке звернення повинно призвести до справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу та вимогами дотримання права на мирне володіння майном.

Суд вважає, що звернення застави в цьому кримінальному провадженні в дохід держави передбачене КПК України (надалі КПК), можливість та підстави застосування такого заходу кримінально-процесуальної відповідальності були чіткими, зрозумілими та передбачуваними як підозрюваному (на час застосування запобіжного заходу) ОСОБА_5 , так і заставодавцю, у зв`язку з чим суд встановлює, що втручання у вигляді звернення застави у дохід держави здійснено відповідно до закону.

Перевіряючи легітимність мети звернення застави слід зазначити, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч.1 ст.131 КПК), а метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання відповідним ризикам (ч.1 ст.177 КПК). Метою вищевказаної норми ч.8 ст.182 КПК є запобігання порушенню підозрюваним покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення, проте не відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється (або обвинувачується).

В даному випадку визначений положеннями КПК обов`язок обвинуваченого прибути за викликом до суду у призначену дату судових засідань можливо було виконати, він здатен був досягти зазначеної вище мети. Пропорційність втручання у майнові права заставодавця оцінена судом з урахуванням характеру порушення покладеного на обвинуваченого ОСОБА_5 нормами КПК обов`язку та негативних наслідків, що настали у вигляді перешкод кримінальному провадженню.

Отже, суд вважає, що звернення застави у повному обсязі є співмірним потребам судового розслідування втручанням у право власності заставодавця з урахуванням характеру вчиненого порушення та спричинених ним негативних наслідків для кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 371-372, 376,392КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Чернівці ОСОБА_3 про звернення застави в дохід держави, внесеної за ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.

Звернути в дохід держави заставу у розмірі 7000 (сім тисяч гривень), внесену 27.01.2017 року за ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.ю 2 ст. 185 КК України заставодавцем, захисником ОСОБА_9 згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.01.2017 року, у справі № 727/997/17, яку зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1