Справа № 127/2480/26
Провадження №11-сс/801/105/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

захисника - адвоката ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000110, внесеному до ЄРДР 23.06.2025, за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сутиски, Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2026, якою підозрюваному ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

встановив:

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000110, внесеному до ЄРДР 23.06.2025 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 345 КК України погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинені організованою групою, повторно;

- ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене повторно.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2026, якою підозрюваному ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 11:18 год. 23 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що в судовому засіданні прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На переконання слідчого судді застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних рішень.

В апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 ставиться питання про зміну ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2026 в частині безальтернативного тримання під вартою.

Визначити ОСОБА_10 заставу в розмірі 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_10 обов?язки:

??- прибувати на виклики слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

??- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

??- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

??- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

??- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Або застосувати відносно ОСОБА_10 альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний із перебуванням підозрюваного під вартою, а саме - домашній арешт у нічний час.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розгляд клопотання слідчого проведений неповно та необ`єктивна.

Суд не надав належної оцінки процесуальній поведінці підозрюваного ОСОБА_10 та не врахував його особу.

Так, ОСОБА_10 є учасником бойових дій, що підтверджується його посвідченням серія НОМЕР_1 від 02.08.2021 року. Крім того, ОСОБА_10 неодноразово отримував нагороди, подяки та грамоти від Збройних Сил України за його активну волонтерську діяльність, вагомий внесок у піднятті патріотичного духу, вихованні шани та любові до України, громадську активність, виховання бойового духу та духовного збагачення військовослужбовців, високий патріотизм, творчу підтримку та підняття бойового духу особового складу військових частин.

ОСОБА_10 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.09.2017 року та актом обстеження житлових умов № 13916 від 28.07.2021 року, що додаю.

Також вказує, що слідчий суддя зовсім не обґрунтував в описовій частині ухвали, які конкретно ризики, в контексті ст. 177 КПК України, існують і якими доказами це підтверджується.

Прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисники адвокат ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Стосовно обґрунтованості підозри, суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у разі затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

При цьому в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, в тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Так, у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст.5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень".

Зі змісту ж оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що підозрюваний ОСОБА_10 може бути причетний до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Стосовно ж наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 4 ст. 345 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, за яке законом передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, яке вчинено під час збройної агресії з бо РФ, а відтак становить значну суспільну небезпеку, а також до особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до чотирнадцяти років.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели існування ризиків, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. ст.177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також врахував обставини кримінального правопорушення, його наслідки, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Окрім того, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_10 є учасником бойових дій, неодноразово отримував нагороди, подяки та грамоти від Збройних Сил України за його активну волонтерську діяльність, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває неповнолітня донька.

Проте суд вважає ці обставини непереконливими, оскільки вони не свідчить про те, що для підозрюваного буде стримуючими факторами та здатними вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшити встановлені ризики.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою ,без визначення розміру застави, на даний час досудового розслідування ,відповідає його особі, характеру та тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так,у рішенні по справі «W.проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що застосований до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України, які визначають, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, застосовується тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2026, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_11 задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 11:18 год. 23 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування., - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4