Справа № 610/3633/25
Провадження № 1-кп/610/67/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області справу за обвинувальними актами по кримінальним провадженням № 0000021 від 14.01.2025 та № 0000460 від 02.04.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільне Балаклійського району Харківської області, громадянки України, із загальною середньою освітою, заміжньої, має на утриманні 5-х неповнолітніх та малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 17.12.2024 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1-го року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 2 місяці, мотивуючи клопотання тим, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченої від суду, можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначив, що обвинувачена, усвідомлюючи, що нею вчинено у т.ч. тяжкий злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, може переховуватись від суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. Крім того, з метою уникнення відповідальності обвинувачена може намагатися незаконно вплинути на свідків у даному кримінальному провадженні. Також, враховуючи обставини інкримінованих обвинуваченій злочинів, наявні підстави вважати, що вона може вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора, думку обвинуваченої та її захисника, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтями 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення , у якому обвинувачується.

За змістом ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 26.06.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання, який у подальшому було неодноразово продовжено, останній раз до 18.02.2026.

Вирішуючи клопотання про продовження дії обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у т.ч. у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. З огляду на тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , та суворість покарання, яке може бути призначено їй в разі ухвалення судом обвинувального вироку, існує ризик, на який вказує прокурор у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу можливість переховування обвинуваченої від суду.

Суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів". Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою, а також обставини та характер інкримінованих їй злочинів, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконний вплив на свідків, підтверджують доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурора судом вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, однак з урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не убачається.

Керуючись статтями 131, 132, 177, 181, 314-316, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та дію встановлених обвинуваченій обов`язків продовжити до 30 травня 2026 року, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали з 30 березня 2026 року до 30 травня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченою в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01 квітня 2026 року.

Суддя