печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучено 09.09.2025 в ході проведення особистого обшуку під час затримання ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000040.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжено та який діє на теперішній час.

При цьому, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов?язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Також 24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов?язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», для проходження базової військової служби направляються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку. Поряд з цим, згідно з ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 даного Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановлена в ході досудового розслідування особа, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, діючи умисно, з корисливих мотивів та за попередньою змовою між собою, організували схему незаконного перенаправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, які не мають на це законних підстав, в період дії правового режиму воєнного стану.

24 лютого 2025 року, приблизно о 16 год. 40 хв., перебуваючи у місті Києві на заправці "UPG", що біля ТРЦ "Ретровіль", ОСОБА_5 , зустрівся із громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що може допомогти у питаннях, пов`язаних із підготовкою та видачею офіційної документації про непридатність до проходження військової служби. Також, ОСОБА_5 зазначив, що може здійснити сприяння в організації перетину державного кордону України. Залежно від механізму, сума винагороди становить від 5 до 15 тисяч доларів США.

У ході спілкування ОСОБА_5 повідомив, що має можливість виготовити фіктивні документи, які створюють підстави для законного перетину державного кордону України.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, у тому числі керівництво такими діями, надаючи вказівки та поради, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 зустрітися 02.04.2025, в обумовлений час, заздалегідь погодивши місце, з метою отримання від останнього частини грошових коштів у вигляді завдатку у сумі 10000 доларів США за незаконний перетин державного кордону України, та обговорення всіх деталей подальшого перетину громадянином ОСОБА_7

04.04.2025, приблизно о 11 год. 10 хв., ОСОБА_5 діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, у тому числі керівництво такими діями, надаючи вказівки та поради, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, керуючись корисливим мотивом, спрямованими на організацію та сприяння в незаконному перетині державного кордону України ОСОБА_7 за грошову винагороду, згідно попередньою домовленості, зустрівся з ОСОБА_6 на території промислового майданчика за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 раніше оговорену частину грошових коштів у вигляді завдатку у сумі 10000 доларів США за незаконний перетин державного кордону України ОСОБА_7

15.05.2025 громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_5 приїхав до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де від невстановленої досудовим розслідуванням особи, отримав договір оренди квартири у м. Бровари та виконав всі необхідні дії за вказівками ОСОБА_5 для реалізації незаконного механізму зняття з розшуку та організації виїзду за кордон, зокрема написав заяву про те, щоб поставили його на військовий облік.

28.08.2025 невстановленими особами з ключа начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 були внесені зміни стосовно ОСОБА_7 в систему «Резерв+» та знято з розшуку без фактичного відвідування останнім ТЦК та СП.

07.09.2025 відповідні зміни відобразилися щодо бронювання ОСОБА_7 у системі «Резерв+».

09.09.2025 приблизно о 13 год. 43 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, у тому числі керівництво такими діями, надаючи вказівки та поради, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, керуючись корисливим мотивом, прибувши за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1, отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлену суму грошових коштів у вигляді 4600 (чотири тисячі шістсот) доларів США, з метою подальшого переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, після чого ОСОБА_5 затримано працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

09.09.2025 слідчим Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано підозрювану особу у вчиненні злочину ОСОБА_5 , в ході проведення затримання було проведено особистий обшук, у ході якого було виявлено та вилучено:

- ключі від автомобіля «Toyota», мобільний телефон марки Iphone 15 PRO, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , сім картка НОМЕР_3 , предмети, ззовні схожі на грошові кошти номіналом по 100 доларів США, у кількості 46 шт., з номерами: KB14223535I, KB50745343В, KL05880402B, HB86085794P, HA83362033A, KA15120910A, KH40090837A, HC42046071A, KB87496189N, KB18072415R, KB06376593G, KF27175360A, HH07104041B, HB85523372G, CB55702229A, KL89427847B, KB85602528K, FB12141096D, KK41444914A, HB27924814K, HB34220476J, HL54130550F, KB5303539J, KG35472177A, KC46346793A, KC03870127A, KB06890358K, KB06890357K, HB19395669P, DB18875191D, KB57841204C, KG25076375B, HB31884569E, KD47042369A, HL76230458G, HB18315774E, FL58637906B, KB15154966L, HB74943512Q, KJ21181767A, KB74189985H, KB20741813E, KB98701478N, HB66683714Q, HB08019810R, HJ22467187A.

Вищезазначені речі визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

09.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі та заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_10 подав заяву про розгляд клопотання без його участі. До початку судового засідання ОСОБА_10 подав письмові заперечення на клопотання про арешт майна, в яких зазначив, що слідчим пропущено строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна, просив відмовити в повному обсязі в задоволенні клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами, їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання їх явки обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, заперечення адвоката, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

09.09.2025 слідчим Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано підозрювану особу у вчиненні злочину ОСОБА_5 , в ході проведення затримання було проведено особистий обшук, у ході якого було виявлено та вилучено:

- ключі від автомобіля «Toyota», мобільний телефон марки Iphone 15 PRO, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , сім картка НОМЕР_3 , предмети, ззовні схожі на грошові кошти номіналом по 100 доларів США, у кількості 46 шт., з номерами: KB14223535I, KB50745343В, KL05880402B, HB86085794P, HA83362033A, KA15120910A, KH40090837A, HC42046071A, KB87496189N, KB18072415R, KB06376593G, KF27175360A, HH07104041B, HB85523372G, CB55702229A, KL89427847B, KB85602528K, FB12141096D, KK41444914A, HB27924814K, HB34220476J, HL54130550F, KB5303539J, KG35472177A, KC46346793A, KC03870127A, KB06890358K, KB06890357K, HB19395669P, DB18875191D, KB57841204C, KG25076375B, HB31884569E, KD47042369A, HL76230458G, HB18315774E, FL58637906B, KB15154966L, HB74943512Q, KJ21181767A, KB74189985H, KB20741813E, KB98701478N, HB66683714Q, HB08019810R, HJ22467187A.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

А також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Перевіряючи обґрунтованість клопотання, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на необхідність накладення арешту містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучено до матеріалів клопотання, а саме у: протоколі огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 04.04.2025 /1 том а.м. 32-44/, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.09.2025 /1 том а.м.45-50/, повідомленні про підозру від 09.09.2025 /1 том а.м.56-60/, протоколі обшуку від 09.09.2025 /1 том, а.м. 64-72, протоколі огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 09.09.2025 /1 том а.м. 73-86/, постанові про визнання вилучених предметів речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження /1 том а.м. 87-88/.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Щодо аргументу захисника ОСОБА_10 про пропущення слідчим строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасового вилученого майна, то оглянувши конверт та опис до клопотання про арешт майна від 10.09.2025 встановлено, що його було відправлено поштовим зв`язком в той же день - 10.10.2025, тобто направлення було здійснено в межах 48 годин, як того вимагає ч. 5 ст. 171 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучено 09.09.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- ключі від автомобіля «Toyota», мобільний телефон марки Iphone 15 PRO, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , сім картка НОМЕР_3 , предмети, ззовні схожі на грошові кошти номіналом по 100 доларів США, у кількості 46 шт., з номерами: KB14223535I, KB50745343В, KL05880402B, HB86085794P, HA83362033A, KA15120910A, KH40090837A, HC42046071A, KB87496189N, KB18072415R, KB06376593G, KF27175360A, HH07104041B, HB85523372G, CB55702229A, KL89427847B, KB85602528K, FB12141096D, KK41444914A, HB27924814K, HB34220476J, HL54130550F, KB5303539J, KG35472177A, KC46346793A, KC03870127A, KB06890358K, KB06890357K, HB19395669P, DB18875191D, KB57841204C, KG25076375B, HB31884569E, KD47042369A, HL76230458G, HB18315774E, FL58637906B, KB15154966L, HB74943512Q, KJ21181767A, KB74189985H, KB20741813E, KB98701478N, HB66683714Q, HB08019810R, HJ22467187A.

Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1