Справа № 296/2425/26
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Рокитнівського району, Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.05.2026р.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження № 0000089 від 28.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді незаконного обмеження конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність і бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб спільно з військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідування встановлено, що згідно Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №131 від 27.02.2026 солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з стрільцем 2 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 сержантом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стрільцем 1 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , старшим інструктором ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стрільцем санітаром 3 відділення взводу охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , водієм групи забезпечення заходів цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдата ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з 07:00 год по 17:00 год 28.02.2026 мали здійснювати оповіщення військовозобов`язаних на території Рівненської області.

Однак, в порушення наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №131 від 27.02.2026, 28.02.2026 близько 11 год., група оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 перемістилась на територію АДРЕСА_2 . Перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , у солдата ОСОБА_6 та сержанта ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі та викрадення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який знаходився за вище вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі та викрадення ОСОБА_13 , ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 , у вказаний день та час, перебуваючи поблизу території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, за попередньою змовою, усвідомлюючи суспільну небезпечність, караність та протиправність своїх дій, що посягають на суспільні відносини, які забезпечують особисту волю людини та її недоторканість, їх наслідки щодо фактичного обмеження свободи переміщення потерпілого, діючи умисно виманили ОСОБА_13 з території домоволодіння.

В цей час, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх діянь, наблизившись до ОСОБА_13 , який вийшов з двору, застосував аерозольний засіб споряджений речовиною сльозогінної та дратівної дії «Кобра 1Н», розпиливши його в область обличчя та очей потерпілого, чим спричинив останньому фізичний біль, різке подразнення слизових оболонок та тимчасове порушення зору, позбавивши його реальної можливості чинити активний фізичний опір, після чого ОСОБА_8 наніс ОСОБА_13 численні удари кулаками обох рук в область голови та тулуба.

Після цього, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , діючи узгоджено в межах єдиного злочинного наміру, застосовуючи фізичну силу та утримуючи ОСОБА_13 за руки, всупереч волі потерпілого, позбавили його можливості вільно пересуватись, перемістили ОСОБА_13 до транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Transporter Т-4», примусово помістивши останнього всередину салону автомобіля, чим здійснили його незаконне позбавлення волі та викрадення.

Перебуваючи в салоні транспортного засобу, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу ОСОБА_8 наносив ОСОБА_13 численні удари кулаками в область тулуба. Під час руху в напрямку ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 повідомив присутнім, що є поліцейським офіцером громади Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, перебуває у званні капітана поліції та має відстрочку від мобілізації. Незважаючи на заяви потерпілого, ОСОБА_13 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 ,

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_13 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця на фоні значного набряку в лівій параорбітальній ділянці, синця на правій надбрівній дузі на фоні набряку, садна на підборідді справа, синця на правій реберній дузі, розміщений на фоні набряку, синця на лівому лікті у верхній третині, садна на шиї зліва.

Відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України 01.03.2026р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 146 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення просить застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання. Вказав, що існують ризики визначені ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_15 щодо задоволення клопотання заперечила. Вказала, що підозра є необґрунтованою. ОСОБА_14 участі у поміщенні потрепілого до автомобіля та нанесенні тілесних ушкоджень не приймав, постійно перебував у службовому автомобілі. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_14 в судовому засіданні заперечив свою причетність до кримінального правопорушення. Повідомив, що не бачив щоб ОСОБА_13 били. На запитання суду повідомив, що одна особа з групи повинна носити боді камеру, однак такої ні у кого не було. ОСОБА_14 не одружений, дітей на утриманні не має.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Матеріали справи свідчать, що 01.03.2026р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 146 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених приписами п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_14 є нетяжким. Увідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення суд не виключає наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження, в тому числі на свідків та потерпілого ОСОБА_13 з метою нерозповсюдження інформації про вчинення ним кримінального правопорушення.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, все коло яких наразі не встановлено, вказаний ризик має високий ступінь імовірності.

Прокурором доведено у судовому засіданні обґрунтованість підозри та наявність ризиків, достатніх для застосування такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, які встановлені під час розгляду клопотання та передбачені ст. 177 КПК України.

За таких обставин, враховуючи наявність ризиків, особу підозрюваного ОСОБА_6 , який не одружений, дітей на утриманні немає, раніше не судимий, суд вважає за можливе застосовувати до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування до 01.05.2026 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки:

1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків необхідності рятування життя та здоров`я, в тому числі під час повітряної тривоги, перебування в укритті;

2) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідками, підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні та потерпілим.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Визначити строк дії ухвали до 01.05.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1