Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1991/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Подільського УП ГУНП у м. Києві, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань

У С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Подільського УП ГУНП у м. Києві, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (надалі за текстом ЄДРДР).

В обґрунтування скарги скаржник зазначила, що 27.01.2026 засобами поштового зв`язку звернулася до Подільського УП ГУНП у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, останні була отримана органом досудового розслідування 29.01.2026. Однак, на день звернення зі скаргою до суду вимог ст. 214 КПК України виконані не були, відомості за заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесені до ЄРДР, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано.

Скаржник будучи належним чином повідомленою про час, дату, місце судового розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася.

Посадові особи Подільської окружної прокуратури м. Києва повідомлялися про день, час та місце розгляду скарги у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги, суд зазначає наступне.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Відповідно до КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Особі, що звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на нього поширюється обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом.

У прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі за текстом - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз вказаних вище обставин неявки в судове засідання особи, яка подала скаргу, дає підстави суду стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, особа яка подала скаргу була належним чином повідомлена про день, час та місце її розгляду, в судове засідання не з`явилася, доводи викладені у скарзі не підтримала, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. ст. 303 - 307, 309, КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Подільського УП ГУНП у м. Києві, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань - залишити без задоволення;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Подільського

районного суду м. Києва ОСОБА_1