Справа № 199/2778/26
У Х В А Л А

іменем України

09 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за наступних обставин:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, перебуваючи 15 лютого 2026 року близько 17 годин 20 хвилин на дорозі поблизу будинку № 15 по вулиці Петра Бикова, у м. Дніпро, слідував позаду малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла, тримаючи в правій руці свій мобільний телефон марки «OPPO» моделі «CPH2727» з об`ємом пам`яті 8/256 GB (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ), який ОСОБА_4 визначив для себе об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих спонукань, наздогнавши малолітню потерпілу ОСОБА_6 , підбіг до неї, та шляхом ривка вирвав з рук малолітньої потерпілої ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон марки «OPPO» моделі «CPH2727» з об`ємом пам`яті 256 GB.

Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, до кінця, утримуючи при собі викрадений мобільний телефон марки «OPPO» моделі «CPH2727» з об`ємом пам`яті 256 GB, який належить малолітній потерпілій ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення ґрунтовно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю малолітнього свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8

- речовим доказом мобільний телефон марки «OPPO» моделі «CPH2727» з об`ємом пам`яті 8/256 GB (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ) та іншими матеріалами кримінального провадження, у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Даний ризик, передбачений п. 1, ч. 1 статті 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, не має міцних соціальних зав`язків, які б могли стримати його не покидати межі м. Дніпро або території України. ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, за яке чинним кримінальним законодавством України передбачається покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років. Усвідомлюючи правові наслідки покарання за вчинені злочини, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Також прошу суд врахувати те, що Дніпропетровська область межує з тимчасово окупованими територіями, що дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, яке загрожує йому у разі визнання судом його винним за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування/суду та має реальні можливості покинути територію області.

Вчинити інше кримінальне правопорушення. Підстави, які свідчать про наявність даного ризику, передбаченого п. 5, ч. 1 статті 177 КПК України необхідно вважати такими, що ОСОБА_4 є особою, яка не працює, тому кошти для нормального існування у нього відсутні. У зв`язку з цим, є підстави вважати, що ОСОБА_4 в подальшому може вчиняти кримінальні правопорушення з метою матеріального збагачення.

Таким чином, є всі підстави вважати, що перебуваючи в суспільстві ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, продовжити вчиняти нові злочини, у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування іншого менш суворого запобіжного заходу згідно п. 14 ч.1 ст. 176 КПК України неможливо, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення інкримінованих йому діянь, зазначених у повідомленні про підозру. Просить не брати його під варту, оскільки він може мешкати у товариша і буде приходити за першим викликом.

Вирішуючи клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

09 березня 2026 року ОСОБА_4 у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000194, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за вищезазначених обставин.

Слідчий суддя враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя виходить з того, що сам факт вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і причетність до його вчинення ОСОБА_4 достатньо доведені сукупністю доданих до клопотання доказів, що доводить обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину.

Той факт, що ОСОБА_4 , який не має постійного місця проживання, не має постійного джерела доходу, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, негативно характеризується в своїй сукупності свідчать про те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, слідчий суддя згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку та відсутність документально підтверджених відомостей про наявність у підозрюваного тяжких невиліковних хвороб;

4) відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків;

5) відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу та постійного місця проживання;

6) наявні відомості про негативну характеристику особи підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має значних статків;

8) відсутність у підозрюваного непогашених судимостей;

9) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Застосування тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, який закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Лабіта проти Італії від 06 квітня 2000 року, рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

В кожному випадку, як підкреслює Європейський Суд з прав людини, суд за своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Враховуючи обставини, які в сукупності необхідно оцінювати при обранні запобіжного заходу, а саме: вагомість доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину, який становить підвищену суспільну небезпеку і за вчинення якого, у разі доведеності вини, йому загрожує покарання у вигляді лише реального позбавлення волі на строк не менше 7 років, негативну характеристику особи обвинуваченого, відсутність постійного місця проживання та стійких соціальних зав`язків, є достатні підстави вважати реальною наявність мети застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ухилення підозрюваним від слідства та суду та перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і запобігання встановленим слідчим суддею ризикам.

При визначенні строку застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує строки досудового розслідування.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчим суддею не встановлені передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України обставини, за яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим визначення розміру застави ОСОБА_4 є обов`язковим.

Вирішуючи питання щодо розміру застави, слідчий суддя керується приписами ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, за якими розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах … щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням встановлених слідчим суддею відомостей про особу обвинуваченого, його майнового стану, тяжкості інкримінованого йому тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що застава підлягає призначенню у межах розміру, визначеного п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266240 грн. (80 х 3328), який з одного боку є достатньо помірним для обвинуваченого, а з іншого - здатний достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 204, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Чкалове, Новотроїцького р-ну, Херсонської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000194, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», взявши його під варту в залі суду.

Строк дії ухвали - до 07 травня 2026 року.

ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти у разі внесення застави у розмірі 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень з покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відлучатися із м. Дніпро без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі внесення застави та невиконання таких обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя:

09.03.2026