Номер провадження 1-р/754/5/26
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ІСП МОЗ України» про роз`яснення судового рішення у кримінальному провадженні№0001212 від 26.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України, стосовно ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2026 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ІСП МОЗ України» за підписом керівника ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення, а саме: вироку Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_2 .

19 березня 2026 року до Деснянського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ІСП МОЗ України», в якому вона просить залишити без розгляду заяву про роз`яснення судового рішення.

Так, чинний кримінальний процесуальний закон не містить прямого регулювання порядку дій суду в разі отримання від учасника судового провадження заяви про залишення без розгляду поданої раніше заяви, зокрема, про роз`яснення судового рішення.

Натомість, нормами КПК України чітко визначені виключні випадки можливості залишення судом заяви/клопотання без розгляду, а саме: 1) у разі розгляду заяви про відвід, якщо він має ознаки зловживання правом на відвід (ч. 4 ст. 81 КПК України); 2) залишення цивільного позову без розгляду (ч. 3 ст. 129 КПК України); 3) залишення без розгляду заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження (ч. 2 ст. 528 КПК України).

Інших підстав для залишення заяв/клопотань без розгляду чинним КПК України не передбачено.

Кримінальний процесуальний закон не дає вказівок суду щодо порядку дій, які повинні бути вчинені у випадку, коли особа, яка подала заяву, втратила процесуальний інтерес щодо підтримання її вимог під час судового розгляду.

Водночас, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи з принципів змагальності і диспозитивності кримінального процесу, визначених ст.ст.7, 22, 26 КПК України, ураховуючи те, що заявник просив заяву залишити без розгляду, суд вважає відсутніми підстави для розгляду даної заяви, а тому залишає її без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 22, 26, 369 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпровської філії «СЗНПД» ДУ «ІСП МОЗ України» про роз`яснення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2026 року у кримінальному провадженні№0001212 від 26.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України, стосовно ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4