Справа № 344/3539/26
Провадження № 1-кс/344/1768/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000231 від 14.03.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, 24.02.2026 року звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликається на те, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000231 від 14.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 наказом начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 30.11.2022 № 85-к призначений на посаду заступника начальника управління начальника відділу з питань праці західного напрямку управління інспекційної діяльності в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада, яку займає ОСОБА_6 належить до посади державної служби категорії «Б».

Згідно з п. 1 Положення «Про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі Положення) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економіки, довкілля та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними завданнями Держпраці, визначеними п. 3 Положення є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні; здійснення державного регулювання і контролю щодо охорони праці та промислової безпеки у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки; організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об`єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об`єктів Єдиної газотранспортної системи.

Пунктом 4 Положення визначено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний контроль за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці, зокрема в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань; здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків, а також проводить розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам.

Отже, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді заступника начальника управління начальника відділу з питань праці західного напрямку управління інспекційної діяльності в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, при виконанні службових обов`язків відповідно до п. 2 примітки ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до посадової інструкції заступника начальника управління начальника відділу з питань праці західного напрямку управління інспекційної діяльності в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, затвердженої начальником Південно-Західного міжрегіонального управління з питань праці 04.07.2025, метою вказаної посади є організація державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними посадовими обов`язками ОСОБА_6 , згідно з посадовою інструкцією, є організація діяльності структурного підрозділу, виконання передбачених законодавством про державну службу функцій керівника:

- здійснення керівництва діяльністю, організація та забезпечення виконання структурним підрозділом завдань і функцій, визначених положенням про самостійний структурний підрозділ, доручень керівництва;

- візування/погодження проектів документів, підготовлених структурним підрозділом;

- забезпечення дотримання працівниками структурного підрозділу правил внутрішнього службового розпорядку.

Забезпечення організації поточної діяльності структурного підрозділу:

- інформування працівників про стан справ у відповідній сфері;

- розподіл нових завдань, інформування працівників про мету, очікувані результати та строки виконання;

- надання консультацій, методичної та методологічної допомоги працівникам структурного підрозділу;

- напрацювання спільно з підпорядкованими працівниками пропозицій щодо ключових (пріоритетних) завдань структурного підрозділу;

- контроль за веденням діловодства, збереженням документів, роботою з документами у встановленому законодавством порядку;

- моніторинг, оцінка стану виконання покладених на структурний підрозділ завдань і функцій, контроль за дотриманням виконавської дисципліни підпорядкованими працівниками, проведення нарад;

Здійснює нагляд (контроль) за додержанням законодавства про працю та занятість населення; законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів в частині реєстрації суб`єкта господарювання у регіональному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів; законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; а також про гігієну праці та охорону праці.

У межах наданої компетенції організовувати роботу відділу щодо розгляду в установленому порядку звернень громадян, скарг, заяв, листів підприємств, установ, організацій, органів державної влади та місцевого самоврядування з питань, віднесених до компетенції відділу.

Приймає участь в роботі комісій з перевірки знань з питань охорони праці працівників суб`єктів господарювання в межах повноважень Міжрегіонального управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону праці» працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.

На виконання вимог вищевказаної статті наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці № 15 від 26.01.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.02.2005 за № 231/10511, затверджено Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Перелік робіт з підвищеною небезпекою (далі Типове положення).

Відповідно до п. 4.4. Глави 4 Типового положення, перевірка знань з питань охорони праці після проведення спеціального навчання здійснюється комісією відповідного територіального органу Держпраці за участю відповідних профспілок (якщо навчання проводилось у навчальному центрі).

Згідно з абз. 5 п. 1.4. Типового положення навчальний центр суб`єкт господарювання, який проводить навчання з питань охорони праці працівників інших суб`єктів господарювання.

Пунктом 3.13 Типового положення визначено, що результат перевірки знань з питань охорони праці оформлюється протоколом засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці. Особам, які під час перевірки знань з охорони праці виявили задовільні результати, видається посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці (додаток 2). При цьому в протоколі та посвідченні у стислій формі зазначається перелік основних нормативно-правових актів з охорони праці та з безпечного виконання конкретних видів робіт, в обсязі яких працівник пройшов перевірку знань.

Відповідно до п. 3.17 Типового положення організаційне забезпечення роботи комісії (організація проведення перевірки знань з питань охорони праці, оформлення, облік і зберігання протоколів перевірки знань, оформлення і облік посвідчень про перевірку знань з питань охорони праці) покладається на суб`єкт господарювання, яким проводилось навчання з питань охорони праці.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про охорону праці» виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Згідно з ч. 6 цієї ж статті набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства про охорону праці. Реєстрація поданих декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства про охорону праці здійснюється територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, за місцезнаходженням суб`єкта господарювання. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог Закону постановою Кабінету міністрів України 26.10.2011 № 1107 затверджено «Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки» (далі Порядок).

Відповідно до абз. 2 п. 20 Порядку Держпраці та її територіальні органи вносять до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомості про дозволи (зареєстровані декларації) в установленому порядку.

Згідно із п. 21 Порядку виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі Б переліку видів робіт підвищеної небезпеки (додаток 2), експлуатація (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, зазначених у групі Б переліку, машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 року № 77, здійснюються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці за формою згідно з додатком 8.

Декларація подається роботодавцем не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки. Документи повертаються протягом п`яти робочих днів без розгляду у разі незаповнення полів, зазначення робіт підвищеної небезпеки та машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, які не включено до групи Б переліку видів робіт підвищеної небезпеки (додаток 2) та групи Б переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 року № 77.

Декларація подається роботодавцем або уповноваженою ним особою, надсилається поштою до адміністратора центру надання адміністративних послуг у паперовій формі або в електронній формі через Портал електронних сервісів Мінекономіки, Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через Портал електронних сервісів Мінекономіки, інтегровану з ним інформаційну систему Держпраці.

Територіальний орган Держпраці здійснює реєстрацію декларацій на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання.

Відмова в реєстрації декларації не допускається.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем та здійснює діяльність у стоматологічній клініці «Estet Studio Галини Макогон», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. М. Мулика, 13.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 10.10.2025, в ході розмови між ОСОБА_4 та невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, остання повідомила, що Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці проводиться моніторинг стану умов праці та здоров`я працівників, що є складовою державного соціально-гігієнічного моніторингу, відповідно до абз. 5 пп. 27 п. 4 Положення «Про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, у зв`язку із чим їй необхідно звернутись до заступника начальника управління начальника відділу з питань праці західного напрямку управління інспекційної діяльності в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_6 для успішного проходження такого моніторингу.

Отримавши вказану інформацію, ОСОБА_4 10.10.2025 приблизно о 12 год 00 хв прибула у службовий кабінет ОСОБА_6 , що у приміщенні Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби праці на вул. Івана Франка, 4 у м. Івано-Франківську.

Під час розмови ОСОБА_6 підтвердив ОСОБА_4 , що дійсно Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці проводиться моніторинг стану умов праці та здоров`я працівників, у зв`язку із чим їй необхідно бути готовою до проведення перевірки та виготовити необхідні документи.

Зокрема, ОСОБА_6 зазначив, що потрібно обов`язково отримати по чотири посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці для неї та фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , яка працює разом із нею, а також зареєструвати у Південно-Західному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці дві декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці для неї та ОСОБА_7 , яка є її дочкою працює разом із нею.

Також під час розмови ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_4 , чи має остання намір проходити навчання з питань охорони праці та, в подальшому, перевірку знань з питань охорони праці перед комісією Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, на що остання відповіла, що такого наміру не має.

Тоді ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для себе і незаконного збагачення висловив прохання ОСОБА_4 надати йому неправомірну вигоду в сумі 12 тисяч гривень за проходження перевірки знань з питань охорони праці без фактичної участі в засіданні комісії та перевірки знань, а також подальшу видачу відповідних посвідчень, а також 40 тисяч гривень за реєстрацію двох декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці для ОСОБА_4 і ОСОБА_7 .

Також ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 , що йому потрібно буде надіслати фото документів щодо здійснення господарської діяльності нею та ОСОБА_7 , а також фото обладнання, на яке необхідно виготовити декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, що остання і зробила.

ОСОБА_4 , в свою чергу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди службовій особі є незаконним, а також те, що ОСОБА_6 обіймає посаду заступника начальника управління начальника відділу з питань праці західного напрямку управління інспекційної діяльності в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та відповідно до п. 2 примітки ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, 10.10.2025 приблизно о 12 год 10 хв, перебуваючи в службовому кабінеті останнього, що у приміщенні Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івана Франка, 4 надала йому неправомірну вигоду в сумі 1 080 Євро, що згідно з курсом НБУ станом на 10.10.2025 становить 52 061,72 грн за проходження перевірки знань з питань охорони праці без фактичної участі в засіданні комісії та перевірки знань, а також подальшу видачу відповідних посвідчень для ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яка працює разом із нею, а також за реєстрацію у Південно-Західному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці двох декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства про охорону праці для ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яка працює разом із нею.

Після одержання ОСОБА_6 неправомірної вигоди, начальником Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_8 14.10.2025 видано наказ №817/ПЗ про створення комісії з перевірки знань з питань охорони праці, що мала відбутись 16.10.2025.

До складу даної комісії увійшли: голова комісії заступник начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_9 , а також двоє підлеглих ОСОБА_6 головні державні інспектори відділу з питань праці західного напрямку управління інспекційної діяльності в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

16.10.2025 у приміщенні Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івана Франка, 4, відбулось засідання вищевказаної комісії, на якому на виконання попередніх домовленостей із ОСОБА_6 та одержаної ним за це неправомірної вигоди, ані ОСОБА_12 , ані ОСОБА_7 присутні не були та участь не брали.

Разом з тим, 16.10.2025 ОСОБА_9 , а також підлеглими ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підписано протокол № 43-25 засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці від 16.10.2025, у який внесено завідомо неправдиві відомості про проходження ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перевірки знань з питань охорони праці, а також знання ними вимог законодавчих актів про охорону праці із вказаних у протоколі питань, незважаючи на те, що вказані особи не були присутні на засіданні комісії та перевірку знань з питань охорони праці не проходили.

Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_6 самостійно підготовано декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці для ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , які зареєстровані в Південно-Західному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці 16.10.2025 за №ЕДК013453/0906-25 та №ЕДК013453/0906-25 відповідно.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду та третьої особи, дій з використанням наданої влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

23 лютого 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українці, громадянці України, уродженці м. Івано-Франківська, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому, просив визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник заперечила проти задоволення клопотання, вказавши, що підозрювана передала іншому підозрюваному, який вимагав хабар у розмірі 1080 євро, а визначений розмір застави є значно завищеним. Зазначила, що підозрювана з 2015 року розлучена, має онкохвору матір, яка перенесла операцію у грудні 2025 року та потребує догляду. Під час обшуку у грудні 2025 року добровільно видала телефон, слідчим діям не перешкоджала, з іншими підозрюваними та свідками не спілкувалася. Підозрювана з 1997 року працює стоматологом і має найманих працівників, бере участь у форумах та семінарах, у тому числі за кордоном, зокрема у лютому 2026 року була на семінарі за кордоном, а на травень 2026 року зареєстровано на форум у Словенії. На думку захисту, ризики відсутні.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку захисника та просила відмовити у задоволенні клопотання, в частині хоча б здачі паспорту до можливості участі у форумах.

Заслухавши прокурора, підозрювану та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності (ч. 2 ст. 182 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що 23 лютого 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українці, громадянці України, уродженці м. Івано-Франківська, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: м. Івано-Франківськ, 25.06.1974, раніше не судимій вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, вилученими документами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачено максимальне покараннявісім років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,2,3, ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, так як ОСОБА_4 з урахуванням відомих їй обставин вчинення кримінального правопорушення та

матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та іншими підозрюваними та схиляти їх до зміни наданих слідству показань або до дачі вигідних для неї показань у майбутньому. Окрім цього, у кримінальному провадженні ще не встановлено та не допитано усіх осіб, які можуть бути обізнаними про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як без обрання запобіжного заходу у виді застави та покладення на неї відповідних процесуальних обов`язків ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із іншими особами, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваною кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, не з`являтись на виклики до слідчого прокурора чи суду.

Враховуючи наведені ризики, які існують та є реальними вважаю, що застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки буде недостатнім для запобігання ризикам та забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень, характеризуючі особи підозрюваної дані, її вік, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, раніше не судима

Частина 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, крім наведеного вище, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкриміновані злочини, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому з урахуванням обставин скоєння злочину, враховуючи характеризуючи дані особи підозрюваної, її фінансову спроможність, клопотання в цій частині слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на неї додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Однак, щодо покладення на підозрювану ОСОБА_4 обов`язку здати на зберігання компетентним органам паспорт(и) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, такий обов`язок є недоведеним прокурором та не обґрунтованим.

Як встановлено, підозрювана ОСОБА_4 раніше неодноразово перетинала державний кордон України, зокрема і після проведеного в неї обшуку в грудні 2025 року, при цьому щоразу поверталася, від органів досудового розслідування не переховувалась, що не заперечується і прокурором. Вона систематично проходить семінари та тренінги за кордоном за своєю спеціальністю (стоматологія), постійно підвищує кваліфікацію, а тому покладення такого обов`язку фактично перешкоджатиме здійсненню її професійної діяльності та обмежуватиме можливість професійного розвитку.

З урахуванням наведеного, оцінивши доводи сторін та досліджені матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 176-178, 180, 182, 183, 193-194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код отримувача: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО 820172, рахунок: UA15 259 002 000 002 265).

Підозрювана, яка не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , включно в межах строку досудового розслідування обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою;

- не відлучатися за межі м. Івано-Франківська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення, а також працівниками Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та ОСОБА_14 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 25 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_15