Єдиний унікальний номер справи 211/2149/26
Номер провадження 1-кп/211/1055/26
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

23 березня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за головуванням - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження за актом обвинувачення

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого у ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

у Довгинцівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з 02 березня 2026 року перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого у ч. 45 ст. 186 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 04 квітня 2026 року.

05 березня 2026 року ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.

Прокурор заявив, що підстав для закриття, зупинення провадження не вбачається. У справі є всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали. Вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Представник потерпілого не заперечує проти призначення справи до розгляду.

Захисник не заперечує проти призначення справи до розгляду. Обвинувачений ОСОБА_6 проти призначення справи до судового розгляду не заперечує.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, захисника, обвинуваченого, вважає, що кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду за таких підстав.

Угоди про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст.468-475КПК України до суду не надійшло.

Акт обвинувачення щодо ОСОБА_6 , складений відповідно до вимог КПК України.

Провадження за актом обвинувачення підсудне Довгинцівському районному суду міста Кривого Рогу.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду відсутні.

Судове засідання, зважаючи на принципи гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України відсутні.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від слідства та суду, впливати на свідків та малолітнього потерпілого, що є підтвердженням існування ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Представник потерпілого підтримала клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 віднесли вирішення клопотання на розсуд суду.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання просив, змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно хз положенями статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд бере до уваги вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановив суд, 04 лютого 2026 року у період часу з 19 год. 48 хв. по 19 год. 58 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ч. 2 ст. 208 КПК України.

В цей же день, 05 лютого 2026 року стороною обвинувачення ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Санкція статті, в якій пред`явлено підозру ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Прокурор у судовому засіданні довів наявність існування ризиків, передбачених у п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд погоджується з позицією прокурора щодо імовірності його виникнення, з огляду на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин та в разі доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого у ч. 4 ст. 186 КК України, йому може загрожувати реальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, і тому усвідомлюючи високий рівень настання кримінально-правових наслідків за вчинення кримінально-протиправних дій та невідворотність покарання, підозрюваний об`єктивно може переховуватися від органу досудового слідства та/або суду з метою уникнення відповідальності. В свою чергу втеча обвинуваченого зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді у розумні строки, передбачені у КПК України.

Наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, «незаконно впливати на свідків і малолітнього потерпілого у кримінальному провадженні» підтверджується тим, що малолітній потерпілий ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відомі обвинуваченому ОСОБА_6 , а тому останній може здійснювати на них незаконний вплив з метою зміни його показань до моменту розгляду кримінального провадження в суді.

З огляду на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, на зазначеному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження. Тому заборона спілкуватися з певною особою, як наслідок встановлення ймовірного впливу на неї - об`єктивна необхідність забезпечення показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти власності. Це свідчить про те, що останній, схильний до вчинення корисливих злочинів та перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність, оскльки не має місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отжн, беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених у ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Тому клопотання прокурора потрібно д задовольнити та продовжити ОСОБА_6 строк запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, підозрюваному слід визначити заставу в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Прокурор запропонував заставу у розмірі 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок, що дорівнює 50 (п`ятдесяти) прожитковим мінімумам для працездатних осіб, як виключний випадок забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного та інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На підставі вищевикладеного, суд висновує, що розмір застави, запропонований прокурором, є обґрунтованим та не суперечить положенням кримінального законодавства України.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 314- 316, 369, 176-178, 182-184, 186, 193-197, 205, 370, 369-372, 309, 376 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого у ч. 4 ст. 186 КК України на 02.04.2026 о 11:00 год., який буде проведено у відкритому судовому засіданні у приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суддею ОСОБА_1 одноособово.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 21 травня 2026 року включно.

Утримувати ОСОБА_6 у Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, буд. 2).

Одночасно обрати обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначити у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, та (за наявності) інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з малолітнім потерпілим ОСОБА_7 та свідками у кримінальному провадженні;

Термін дії обов`язків, у разі внесення застави визначити два місяці з дня внесення застави.

Оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3».

Копію ухвали вручити обвинуваеному та направити в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» для виконання в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала, щодо продовження строку запобіжного заходу, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалобвинуваченим з моменту отримання повного тексту ухвали.

Суддя ОСОБА_1