Справа № 461/1155/26
Провадження № 1-кп/461/364/26
УХВАЛА

10.03.2026 року Галицький районний сул м. Львова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,.,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000020 від 09.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

10.02.2026 року до Галицького районного суду м. Львова надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000020 від 09.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.02.2026 року було призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

У підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, хоча згідно вимог діючого процесуального законодавства повідомлявся про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання шляхом публікації відповідної інформації на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, а також в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, зокрема саме в газеті «Урядовий кур`єр».

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, спеціальне судове провадження, надавши суду відповідне письмове клопотання, оскільки наявні фактичні дані, що останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності знаходиться на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, та відносно нього було проведено спеціальне досудове розслідування на підставі ст.297-1 КПК України. Також прокурор зазначив, що ОСОБА_7 постійно перебуваючи на тимчасово окупованій території, будучи належним чином повідомленим органами досудового розслідування про оголошення йому підозри, на виклики до слідчого не з`являвся, переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим його оголошено в розшук.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 у вирішенні питання про призначення спеціального судового провадження поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту ст. 20 КПК України вбачається, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Водночас, чинний Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає можливість здійснювати кримінальне провадження за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, тобто спеціального судового розгляду (in absentia).

Разом з тим, хоча КПК України не надає визначення поняттю (in absentia), проте цей інститут посідає окреме місце в системі кримінального процесуального права з огляду на його ознаки та специфіку законодавчих норм, які застосовуються в межах такого провадження. Аналізуючи у сукупності такі законодавчі норми, можливо дійти висновку, що спеціальне кримінальне провадження (in absentia) є одним із різновидів заочного кримінального провадження, що застосовується за відсутності обвинуваченого, який ухиляється від кримінальної відповідальності.

Завданням введення такого інституту є забезпечення дотримання розумних строків досудового розслідування та судового провадження, а також своєчасне вирішення питання наявності чи відсутності підстав притягнення особи до відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Наведене відповідає положенням Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи № R (87) 18 щодо спрощення кримінального провадження, а також Резолюції № 75 (11) Комітету Ради Європи від 19.01.1973 про критерії, які регламентують здійснення провадження за відсутності обвинуваченого. Відповідно до вказаної Резолюції, розгляд може бути проведений за відсутності обвинуваченого за умови дотримання вимог, зокрема, щодо повідомлення повістками про дату та місце судового розгляду, у яких повинні вказуватися наслідки неявки (якщо тільки не буде встановлено, що особа навмисне прагнула уникнути правосуддя); відкладення розгляду справи у випадку, якщо у суду виникли перешкоди для забезпечення явки обвинуваченого, особиста присутність якого є обов`язковою; перенесення розгляду справи на територію іншої держави, за наявності такої можливості, або звернення із запитом про видачу; доведення до відома обвинуваченого про ухвалене за його відсутності судове рішення. У Резолюції також містяться й інші рекомендації, що стосуються оскарження та анулювання ухваленого за відсутності обвинуваченого судового рішення.

Крім того, можливість здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого підтверджує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема у рішеннях по справі «Да Лус Домінгеш Ферейра проти Бельгії» від 24.05.2007, по справі «Пуатрімоль проти Франції» від 23.11.1993, по справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001. Так, ЄСПЛ дійшов висновку, що здійснення судового розгляду та ухвалення судового рішення за відсутності обвинуваченого не можна розглядати як порушення положень Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод з боку держави у разі, коли немає підстав вважати, що обвинувачений не був належно повідомлений про розпочате стосовно нього судове провадження.

Отже, з наведеного можна зробити висновок, що на міжнародному рівні немає заборони здійснення спеціального судового провадження. При цьому, підстави здійснення спеціального кримінального провадження в Україні відображенні у положеннях чинного КПК України з відповідними змінами, що стосуються вдосконалення окремих його положень у зв`язку із здійсненням спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), якщо стосовно нього уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 297-1 , спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

З матеріалів справи встановлено, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження №0000198 від 09.09.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. ч. 7 ст. 111-1 КК України.

06.01.2026 у рамках вказаного кримінального провадження складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Великий Суходіл Краснодонського району Луганської області, українцю, громадянину України, раніше не судимому, зареєстрованому та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме опубліковано в ЗМІ (в газеті «Урядовий кур`єр» та офіційному сайті Офісу Генерального прокурора) та вручено повідомлення про підозру захиснику ОСОБА_8 .

На виконання листів від 06.01.2026, газетою Урядовий кур`єр було опубліковано (випуск 7 (8199) від 09.01.2026) повідомлення про підозру, а також повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчого на 13, 14 та 15.01.2026.

Постановою від 09.01.2026 з матеріалів кримінального провадження №0000198 від 09.09.2022 виділено матеріали досудового розслідування за №0000020 від 09.01.2026 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно відповіді Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб, внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України №33/7-323-В/нт від 08.01.2024, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31.12.2022 передано державі-агресору.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2026 року у справі № 461/591/26 було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 09.01.2026 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відтак, у зв`язку із забезпеченням стороною обвинувачення належного інформування ОСОБА_7 про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні, а також його виклики, на підставі положень абз. 3 ч. 1 ст. 297-5 КПК України, останній вважається належним чином ознайомленим з їх змістом.

Обвинуваченого, згідно наданих суду матеріалів, 31.12.2022 року було передано представникам Російської Федерації як військовополоненого,

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Пунктом 20-1 Перехідних положень КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор також просив призначити судовий розгляд обвинувального акту, вказуючи на те, що при складенні обвинувального акту та скеруванні його на розгляд до суду, дотримані всі вимоги процесуального законодавства, зокрема передбачені главою 3 та ст. 291 КПК України, зазначивши, що підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Захисник не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд виходить з наступного.

Підстав, передбачених ст. 284 КПК України, для закриття провадження в ході підготовчого судового засідання не встановлено.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Галицькому районному суду м. Львова. Проти відкритого судового розгляду учасники підготовчого провадження не заперечили.

Таким чином, в ході підготовчого засідання вчинено усі необхідні дії з підготовки до судового розгляду обвинувального акту, а тому суд приходить до висновку про наявність законних підстав для призначення судового розгляду.

Також, з огляду на викладені вище обставини та наведені мотиви, суд вважає, що зазначені стороною обвинувачення доводи в обґрунтування заявленого клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого є обґрунтованими, а тому наявні законні підстави для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 - 316, 323, 369, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про здійснення судового розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,- задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 березня 2026 року о 13 год. 00 хв.

Судовий розгляд провести колегіально судом у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду м. Львова, за адресою: м. Львів, вул. О. Чоловського, 2.

Про місце та час судового розгляду кримінального провадження повідомити учасників процесу, зокрема, прокурора, захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 в установленому законом порядку (через засоби масової інформації).

У випадку якщо підстави для спеціального судового провадження перестануть існувати, подальший судовий розгляд розпочати спочатку згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою статті 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,