У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі cудового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_6 , у кримінального провадження № 000095 від 02.07.2025 року, погоджене з прокурором, про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тячівського району, с. Лопухово та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого приватним підприємцем, пенсіонера, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України,-

запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором та доданих до нього матеріалів слідує, що ОСОБА_4 , діючи в умовах правового режиму воєнного стану, усвідомлюючи, що військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років, виїзд за межі України заборонено, у період з грудня 2022 року по березень 2023 року, вирішив організувати механізм ухилення таких осіб від мобілізації, шляхом їх виїзду за межі території України.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 29.03.2019 за основним видом діяльності 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 має чинну ліцензію з дозволеними видами робіт: внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами, що була видана (розширена на підставі раніше виданої ліцензії згідно з наказом Укртрансбезпеки від 14.09.2022 за № 454) відповідно до наказу Укртрансбезпеки від 28 вересня 2022 року № 481 «Про прийняття рішень за результатами розгляду заяв здобувачів на отримання ліцензій».

У період дії ліцензії на міжнародні перевезення пасажирів автобусами, а саме з грудня 2022 року по березень 2023 року ОСОБА_4 , організував протиправний механізм ухилення від мобілізації осіб чоловічої статі призовного віку, чим перешкодив виконанню завдань, покладених на ЗС України та інші військові формування в особливий період.

Відповідно до пункту 2-9 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі - Правила), у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі (система «Шлях»), адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту Правил, вноситься до відповідної інформаційної системи (система «Шлях»), адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата.

Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту Правил, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

На одному пасажирському транспортному засобі (автобусі) ліцензіата державний кордон можуть одночасно перетинати два водії та можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів з дня перетину державного кордону.

У разі не підтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту Правил, в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

Заявка ліцензіата на перетин кордону, подається за допомогою електронного модуля, через електронний кабінет перевізника на сайті Державної служби України з безпеки на транспорті під назвою: «https://dsbt.gov.ua».

Автентифікація користувача (ліцензіата) у вказаному сервісі здійснюється за допомогою електронного цифрового підпису, який видається уповноваженій особі (директору суб`єкта господарювання).

Таким чином, діючи з метою перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань, ОСОБА_4 організував працевлаштування 11 громадян України чоловічої статі призовного віку, які підлягали мобілізації, водіями ФОП ОСОБА_4 .

При цьому, фактично трудову діяльність вказані особи не здійснювали, а основною метою оформлення трудових відносин було створення формальних правових підстав які б надавали право виїзду за кордон. У подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису, виданого КНЕДП ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна» з серійним номером «» отримував доступ до особистого кабінету ліцензіата, де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки, подавав заявки на внесення даних військовозобов`язаних осіб до системи «Шлях» як водіїв ФОП ОСОБА_4 та після схвалення поданих заяв організовував виготовлення пакету документів, необхідних для безперешкодного перетину водіями державного кордону України.

Таким чином, були створені умови для безповоротного виїзду за межі країни осіб призовного віку, що унеможливило подальшу реалізацію мобілізаційних заходів щодо таких осіб та, як наслідок, створило перешкоди законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову осіб на військову службу в особливий період.

Діючи на виконання свого злочинного умислу, перебуваючи за місцем свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , у період з грудня 2022 року по березень 2023 року ОСОБА_4 організував формальне працевлаштування в якості водіїв ФОП ОСОБА_4 11 громадян України, які підлягають мобілізації, та які мали намір ухилитися від мобілізації, після чого вніс щодо кожного з них відомості до системи «Шлях» Уктрансбезпеки, чим створив можливість їхнього безперешкодного виїзду за межі України.

Таким чином, ОСОБА_4 перешкодив виконанню завдань, покладених на ЗС України в частині мобілізації, та організував ухилення від мобілізації 11 громадян України, які виїхали за межі території України та не повернулися у встановлені терміни (протягом 60 діб), а саме:

1. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Ужгород» 22.12.2022 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 21.12.2022.

2. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Ужгород» 19.02.2023 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_2 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 19.02.2023.

3. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Малий Березний» 23.02.2023 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_3 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 22.02.2023.

4. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Солотвино» 23.02.2023 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_4 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 23.02.2023.

5. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Ужгород» 26.02.2023 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_5 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 25.02.2023.

6. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Лужанка» 01.03.2023 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_6 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 01.03.2023.

7. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Ужгород» 02.03.2023 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_3 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 02.03.2023.

8. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Дякове» 16.03.2023 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_3 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 15.03.2023.

9. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Ужгород» 16.03.2023 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_7 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 15.03.2023.

10. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Лужанка» 17.03.2023 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_6 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 16.03.2023.

11. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Дякове» 28.03.2023 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_3 , внесений до системи «Шлях» як водій ФОП ОСОБА_4 28.03.2023.

Відповідно витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» зазначені 11 осіб на територію України не поверталися.

Таким чином, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період.

28.04.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо обґрунтованості, відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , запобігання ухиленню від досудового розслідування виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Поряд з цим, ОСОБА_4 являється батьком 3 неповнолітніх дітей та відповідно має законні підстави для відстрочки від мобілізації та можливість виїзду за кордон, що надає додаткові можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду за межами території України.

ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

2. Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на осіб, які можуть підтвердити факти вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У той же час ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань.

Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на ще не встановлених та не допитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до давання неправдивих показань, або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього, ОСОБА_4 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії з особами, які мають можливість впливати на викривлення значимих відомостей для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

На даний час ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем та має чинну ліцензію з дозволеними видами робіт: внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами, що була видана (розширена на підставі раніше виданої ліцензії згідно з наказом Укртрансбезпеки від 14.09.2022 за № 454) відповідно до наказу Укртрансбезпеки від 28 вересня 2022 року № 481 «Про прийняття рішень за результатами розгляду заяв здобувачів на отримання ліцензій».

Таким чином, ОСОБА_4 має реальну можливість продовжити вчинення злочину, шляхом внесення необхідних відомостей до електронних систем, що адмініструються Укртрансбезпекою, з метою створення підстав для виїзду за межі України військовозобов`язаних осіб, які підлягають мобілізації.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене та беручи до уваги специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відомості про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам щодо ОСОБА_4 необхідно обрати та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, оскільки їх застосування дозволить вчиняти дії, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового провадження, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладеними в такому мотивами. Зауважив, що оголошена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, а наведені в клопотанні ризики є реальними. Злочин є тяжкий. Просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та покласти на нього відповідні обов`язки.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив щодо внесеного слідчим клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: рапортом про виявлений злочин, витягом з ГУ ДПС в Закарпатській області, протоколом допиту свідка та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч.1 ст. 114-1 КК України, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваного та те, що підозрюваний ОСОБА_4 не належить до тяжко хворих, багатодітних батьків тощо, а тому не існує обставин, які б істотно впливали на доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, експерта, спеціалістів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного.

Враховуючи наведене та фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи, чим нічний домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, з врахуванням фактичних обставин справи та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу, як нічний домашній арешт, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожного вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади ДМС у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також слід роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до вимог ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тячівського району, с. Лопухово та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого приватним підприємцем, пенсіонера, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю до 25.06.2026 року, заборонивши залишати місце проживання, у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожного вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання,

- утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади ДМС у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1