Провадження по справі № 1-кп/367/245/2026
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ірпені під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2025 року за № 0000224 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працює, незаміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 за адресою свого мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_3 , мала у власності двох собак, одну безпородну на кличку «Гарпі» та породи «Хаскі» на кличку «Малиш», а також двох котів на клички «Біма» та «Марго».

ОСОБА_4 , діючи свідомо та умисно, у порушення вимог ст. ст. 66, 68 Конституції України, ст. ст. 3, 8-9, 63 Закону України «Про тваринний світ», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у період часу з перших чисел лютого 2025 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) по 30 березня 2025 року у власній квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_3 , утримувала домашніх тварин, а саме двох собак, одну безпородну на кличку «Гарпі» та породи «Хаскі» на кличку «Малиш», а також двох котів на клички «Біма» та «Марго», які відносяться до хребетних тварин, маючи умисел на жорстоке поводження з тваринами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи загально прийнятими принципами моральності у сфері поводження з тваринами, зневажаючи охоронювані законом права тварин, нехтуючи існуючими правилами і нормами поведінки в суспільстві, відношенням до тварин, в порушення ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, та усвідомлюючи, що її дії можуть призвести до загибелі проживаючих у неї в квартирі тварин, не дбала про домашніх тварин - двох собак на кличку «Гарпі» та «Малиш», а також двох котів на клички « ОСОБА_6 » та «Марго», що виразилося у незабезпеченні їх достатньою кількістю їжі та не здійснювала постійного доступу їм до води, не надавала можливість домашнім тваринам здійснювати необхідні рухи, контактувати з собі подібними, чим спричинила тваринам страждання, а саме утримувала тварин зачиненими у своїй квартирі з позбавленням їх можливості самостійно здобути продукти харчування та при цьому не віддала вказаних вище домашніх тварин стороннім особам, які б здійснювали відповідний догляд, внаслідок чого тварини померли.

Згідно висновку експерта, встановлено, що причиною загибелі тварин, а саме двох собак та двох котів вилучених із квартири за адресою АДРЕСА_3 , було первинне голодування та водне голодування.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, а саме у жорстокому поводженні з тваринами, що належать до хребетних, якщо такі дії призвели до загибелі тварин, вчинені щодо двох і більше тварин.

31.10.2025 між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості, обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, в обсязі обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, та сторони узгодили покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 299 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченою.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2025 і призначити їй узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2025, укладену між його підзахисною та прокурором.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників судового провадження, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченої на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 299 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, сторонами було враховано особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При цьому, судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч. 3 ст. 299 КК України, оскільки вона своїми умисними діями, які виразились у жорстокому поводженні з тваринами, що належать до хребетних, якщо такі дії призвели до загибелі тварин, вчинені щодо двох і більше тварин, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 299 КК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачена розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 31.10.2025 та призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання з іспитовим строком, тривалістю 3 роки, та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченої судом не застосовується.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд,- ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2025 року, укладену у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2025 року за № 0000224, між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1