печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м.Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000440 від 13.02.2026,

В С Т А Н О В И В:

25.02.2026 прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000440 від 13.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в період часу з 22.07.2024 по 30.06.2025 службовими особами та іншими співробітниками ТОВ «Гідрохім», за попередньою змовою з іншими встановленими та невстановленими в ході досудового розслідування особами, у складі організованої групи, з корисливих мотивів, шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинено заволодіння коштами ПрАТ «АК «Київводоканал», шляхом поставки на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал» коагулянту «Реагент FC (II) (хлорид заліза)» виробництва України, замість передбаченого договором «Коагулянту хлориду заліза «Donau Bellair special» виробництва Угорщини, чим спричинено збитки ПрАТ «АК «Київводоканал» у сумі 3 032 896,20 грн, що підтверджується висновком економічної експертизи № 2524 від 14.08.2025.

29.08.2025, відразу після вручення повідомлення про підозру, ОСОБА_5 було вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Під час досудового слідства установлено, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна.

Далі, 01.09.2025, орган досудового розслідування, з метою забезппечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення збереження майна для подальшої конфіскації як виду покарання, звернувся до Печерського райсуду м.Києва з клопотанням про арешт майна підозрюваного, яке належало йому на праві власності, а саме: транспортних засобів (легкових та вантажних), квартир, будинків, земельних ділянок, та корпоративних прав. Також було зазначено майно, яке належало подружю ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_7 на праві сумісного майна (набуте в шлюбі).

Розгляд вказаного клопотання призначено лише на 26.09.2025, про що підозрюваному ОСОБА_5 направлено повістку про участь у судовому засідання.

В той же час, підозрюваний ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_7 , будучи достовірно обізнаними про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з можливою його подальшою конфіскацією, яке перебуває у нього у власності, починаючи з 01.09.2025 здійснили ряд заходів щодо переоформлення свого власного майна на довірених осіб.

Так, з метою уникнення можливої подальшої конфіскації належного майна, ОСОБА_5 вчинив ряд дій, спрямованих на переоформлення власного майна на користь третіх осіб, наступним чином.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 01.09.2025 підозрюваному ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) належало наступне нерухоме майно:

-житловий будинок за адресою:

АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100) (з 29.06.2023 перебував у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а 06.09.2025 право власності на підставі договору дарування оформлено на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дочкою підозрюваного);

-квартира за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104) (з 12.04.2021 згідно договору купів-продажу перебувала у власності підозрюваного ОСОБА_5 ; 01.09.2025 право власності на підставі договору дарування оформлено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дружиною підозрюваного, а 09.09.2025 право власності на підставі договору дарування оформлено на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дочкою підозрюваного);

-земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0221 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) (з 17.08.2022 перебувала у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а 06.09.2025 право власності на підставі договору дарування оформлено на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дочкою підозрюваного);

-земельна ділянка з кадастровим номером :11:011:0322 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248) (з 17.08.2022 перебувала у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а 06.09.2025 право власності на підставі договору дарування оформлено на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дочкою підозрюваного).

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У зв`язку з тим, що майно, яке належить підозрюваному може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), встановивши заборону на його відчуження та розпорядження, а саме на:

-житловий будинок за адресою:

АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100)

-квартира за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104)

-земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0221 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00)

земельна ділянка з кадастровим номером :11:011:0322 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248).

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні №0000440 від 13.02.2026.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1