Справа № 646/5063/24
№ провадження 1-кс/646/333/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відритому судовому засіданні заяву судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №0003239 від 27.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

18 лютого 2026 року в провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0003239 від 27.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яка мотивована тим, що обвинувачена ОСОБА_4 є рідною матір`ю працівника апарату суду ОСОБА_5 .

Щодо заявленого самовідводу суддя ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Інші учасники кримінального провадження про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, не з`явились в судове засідання.

Оскільки висловлення думки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, є їхнім правом, а не обов`язком, нез`явлення таких осіб, повідомлених про час і місце судового засідання, не є перешкодою для вирішення заяви про самовідвід.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши заяву про самовідвід, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому рішення Європейського суду є обов`язковими для виконання судами України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів (далі - Висновок), судова незалежність передбачає повну неупередженість з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути неупередженими, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, необ`єктивності, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким «жодна особа не може бути суддею у своїй справі». Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, але й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто насправді повинен бути вільним від будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку, довіру до судової влади може бути підірвано.

В пункті 11 Висновку зазначено, що ця незалежність повинна існувати стосовно як суспільства в цілому, так і сторін будь-якої судової справи, в якій судді повинні винести рішення.

Виходячи з вказаної норми закону, в даному випадку достатньою підставою для відводу судді є не доведений факт упередженості чи необ`єктивності судді, а наявність обґрунтованого об`єктивними обставинами припущення, що суддя в силу дії певних чинників не може зберегти безсторонність.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Заява про самовідвід повинна бути вмотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

З матеріалів заяви про самовідвід вбачається, що 06.05.2024 до суду надійшов обвинувальний акт, складений за наслідками спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

01.01.2026 на адресу суду від обвинуваченої ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона просила суд надати дозвіл на дзвінки за допомогою ІР-телефонії у межах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» зі своєю донькою ОСОБА_5

ОСОБА_5 є працівником апарату Основ`янського районного суду міста Харкова.

Статтею 75 КПК України, закріплено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п.4 ч.1 ст.75 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Положеннями п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року, № 2006/23, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З метою запобігання виникнення сумнівів у неупередженості, безсторонності та об`єктивності судді при розгляді справи, а також для забезпечення ефективності розгляду даної справи, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 у справі №646/5063/24, є рідною матір`ю працівника апарату суду ОСОБА_5 , з метою усунення у сторін та інших осіб будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність судді, необхідно задовольнити заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0003239 від 27.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст.82 КПК України у разі задоволення заяви про самовідвід судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею. Суд, на розгляд якого передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 82, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 0003239 від 27.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження №0003239 від 27.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, передати до канцелярії суду з кримінальних справ для автоматичного розподілу у порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1