Провадження №: 1-кс/752/6558/25
У Х В А Л А

13 серпня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження № 10002419 від 02.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України,

встановив:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 25.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002419 від 02.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що під час відпрацювання території Голосіївського району міста Києва виявлено заклади з незаконної діяльності з організації та проведення азартних ігор за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що група невстановлених осіб, в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», згідно з яким в Україні заборонено гральний бізнес - діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера, що дає змогу учаснику, як отримати грошовий виграш, так і не отримати його залежно від випадковості, діючи умисно, з метою отримання прибутку, організували мережу гральних закладів з метою надання доступу до азартних ігор на території м. Києва. Так, організатори усвідомлюючи, що на зайняття гральним бізнесом в Україні існує заборона, розуміючи протиправний характер своїх дій, знаючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел, направлений на створення умов необхідних для вчинення злочинів, пов`язаних з організацією та наданням доступу до азартних ігор вони не в змозі, залучив громадян, які мають досвід у зайнятті гральним бізнесом та з якими вони погодили злочинні наміри на подальше створення організованої групи, розробивши спільний план для зайняття гральним бізнесом.

Крім того, вказані невстановлені особи з метою отримання незаконного прибутку, здійснювали забезпечення грошовими коштами учасників групи з метою відкриття гральних закладів та розширення їх мережі, координували дії учасників організованої групи під час незаконної діяльності, усували перешкоди для забезпечення діяльності гральних закладів, погоджували отримання в оренду та суму орендної плати за нежитлові приміщення, підшукані для організації діяльності гральних закладів, організовували конспірацію гральних закладів, забезпечували обладнанням для повного функціонування гральних закладів (меблями, камерами відеоспостереження, службовими мобільними телефонами, тощо), координували та контролювали роботу по наданню гравцям послуг з проведення і надання доступу до азартних ігор, здійснювали контроль за прибутками та витратами закладу як особисто, так і через учасників злочинної організації, розподіляли отримані гральним закладом незаконні прибутки між іншими співучасниками, отримували щоденні звіти у формі повідомлень щодо прибутків, сум входу, виходу, різниці грошових коштів - прибутку, чим забезпечували умови для зайняття гральним бізнесом та надання доступу до азартних ігор.

Отриманий прибуток від зайняття гральним бізнесом учасники злочинної групи розподіляють між собою, в залежності від ступеню участі, а решту витрачають на потреби функціонування та розвитку мережі гральних закладів.

Гральні заклади мережі у більшості випадків є відокремленими приміщеннями малих архітектурних форм та інших нежитлових приміщень, загальна площа яких становить від 50 до 100 м2, в яких розміщені персональні комп`ютери із встановленим програмним забезпеченням симуляції азартних ігор від 15 до 50 одиниць та які розташовані у різних районах м. Києва.

З урахуванням викладеного, виникла необхідність на звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку та з метою виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також виявлення і вилучення вищевказаних речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, необхідно провести обшук у нежитловому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. композитора Лятошинського, 14.

У подальшому, 02.08.2025 у період часу з 12:20 год по 12:51 год у кримінальному провадженні проведено обшук у невідкладному випадку у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України іншого володіння особи, а саме приміщення за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14 у ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки Samsung;

- системнні блоки марки Dell - 7 шт;

- комп`ютерні монітори - 7 шт ;

- комп`ютерні мишки - 10 шт;

- клавіатури - 8 шт;

- кавомашина марки Villa - 1шт;

- електричний чайник - 1 шт.

02.08.2025 вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В подальшому ухвалою слідчого судді легалізовано проведений обшук.

За викладених обставин просить задовольнити клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002419 від 02.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України та накласти арешт на виявлені та вилучені в ході проведення обшуку у нежитловому приміщені, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в якому надають послуги незаконного грального бізнесу наступні речі та документи: - мобільний телефон марки Samsung; - системнні блоки марки Dell - 7 шт; - комп`ютерні монітори - 7 шт ; - комп`ютерні мишки - 10 шт; - клавіатури - 8 шт; - кавомашина марки Villa - 1шт; - електричний чайник - 1 шт.

Прокурор ОСОБА_4 надав заяву з проханням провести розгляд за його відсутності, колопотання підтримає, просить його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування, кримінального провадження, відомості про яке внесеного 25.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002419 від 02.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

В рамках вказаного провадження 02.08.2025 у період часу з 12:20 год по 12:51 год у кримінальному провадженні проведено обшук у невідкладному випадку у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України іншого володіння особи, а саме приміщення за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14 у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Samsung; системнні блоки марки Dell - 7 шт; комп`ютерні монітори - 7 шт ; комп`ютерні мишки - 10 шт; клавіатури - 8 шт; кавомашина марки Villa - 1шт; електричний чайник - 1 шт, вказане майно визнано речовим доказом. Ухвалою слідчого судді надано дозвіл на провелення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 14.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, що вилучені мобільний телефон марки Samsung; системнні блоки марки Dell - 7 шт; комп`ютерні монітори - 7 шт ; комп`ютерні мишки - 10 шт; клавіатури - 8 шт., містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, оскільки завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого орган досудового розслідування звернувся із клопотанням.

Разом із тим вимога клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: кавомашину марки Villa - 1шт та електричний чайник - 1 шт, під час проведення обшуку задоволенню не підлягає, оскільки вказане майно не відповідає критеріям ресових доказів, тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Слід врахувати, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0002419 від 02.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України арешт на виявлені та вилучені в ході проведення обшуку у нежитловому приміщені, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. композитора Лятошинського, 14 в якому надають послуги незаконного грального бізнесу наступні речі та документи:

- мобільний телефон марки Samsung;

- системні блоки марки Dell - 7 шт;

- комп`ютерні монітори - 7 шт ;

- комп`ютерні мишки - 10 шт;

В іншій часині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1