УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 Справа №607/11902/25 Провадження №1-кп/607/247/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000074 від 08 січня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.306 (в редакції Закону №770-VIІІ від 10 листопада 2015 року), ч.3 ст.307 (зі змінами, внесеними згідно із Законом №3826-VI від 06 жовтня 2011 року) КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000074 від 08 січня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.306 (в редакції Закону №770-VIІІ від 10 листопада 2015 року), ч.3 ст.307 (зі змінами, внесеними згідно із Законом №3826-VI від 06 жовтня 2011 року) КК України.

На адресу суду від прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про стягнення застави, внесеної за ОСОБА_6 , в дохід держави. Подане клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24.04.2020 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави в сумі 420 200 грн., яка була внесена заставодавцем 24.04.2020 року. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28.05.2020 ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2020 року про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасовано. Постановлено нову ухвалу, де застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 168 160 гривень.

Прокурор у клопотанні зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання, яке було призначене на 27.03.2025 в Тернопільському міськрайонному суді не прибув, про причини неявки не повідомив, що свідчить про те, що останній умисно ухиляється від суду. У ході судового розгляду ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 02 червня 2025 року виділено кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та зупинено його до розшуку обвинуваченого. ОСОБА_5 порушив, визначений ст. 42 КПК України, обов`язок прибувати до суду за викликом, у зв`язку з чим внесена заставодацем ОСОБА_7 за обвинуваченого застава в розмірі 168 160 грн. підлягає стягненню в дохід держави.

Прокурор у судовому засіданні просив звернути внесену заставу в дохід держави.

Захисник ОСОБА_4 заперечив щодо звернення застави в дохід держави.

Заставодавець ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про таке повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2020 року, із врахуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено останньому розмір застави, що становить 420 200 гривень.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28.05.2020 ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2020 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 168 160 гривень.

Як вбачається із листа начальника ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» ОСОБА_8 , 29.05.2020 року заставодавцем ОСОБА_7 внесена застава в сумі 168 160 гривень, яка визначена ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28.05.2020 року, у зв`язку з чим 01.06.2020 року обвинувачений ОСОБА_5 звільнений з-під варти.

Внесення застави за обвинуваченого ОСОБА_5 в сумі 168 160 гривень також підтверджується і довідкою Тернопільського апеляційного суду №01-15/137/2020 від 01.06.2020 року.

Нормами абз. 3 ч.4 ст. 202 КПК України встановлено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості такого провадження, є запобіжні заходи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом, є, зокрема, застава.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 8 ст. 182 КПК України визначено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомив заздалегідь про причини своєї неявки), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу в дохід держави.

У відповідності до ч. 7 ст. 42 КПК України, на обвинуваченого покладено обов`язок прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово допускав неявку до суду без поважних причин, зокрема: 27 березня 2025 та 15 травня 2025 року.У матеріалах справи відсутні докази поважності причин неявки обвинуваченого. Дії обвинуваченого розцінюються як порушення обов`язків, покладених на нього, а саме обов`язку з`являтися до суду. Як наслідок, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 виділені та таке провадження зупинено до розшуку обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи порушення обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд приходить до переконання, що наявні підстави для звернення застави в дохід держави.

Керуючись ст. 176-178, 182, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Заставу в розмірі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, внесену громадянкою ОСОБА_7 за обвинуваченого ОСОБА_5 на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду, згідно ухвали цього суду від 28 травня 2020 року, звернути в дохід держави.

Копію ухвали направити до Тернопільського апеляційного суду для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1