Справа № 761/947/26
Провадження № 1-кс/761/1914/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 005 75 від 13.05.2025 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 005 75 від 13.05.2025 арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.1996 зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю "Електропривод" (далі - ТОВ «Електропривод»), , види економічної діяльності якого - ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, виробництво електророзподільчої та контрольної апаратури, виробництво електромонтажних пристроїв, виробництво іншого електричного устаткування, ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування, установлення та монтаж машин і устаткування, діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах. Директором та одним із засновників вказаного підприємства є громадянин України ОСОБА_4 , а іншим співзасновником є його дружина ОСОБА_5 .

На території Російської Федерації (далі - РФ) 02.12.2021 зареєстроване ООО «Рус Электропривод» (далі ТОВ «Рус Электропривод») (ОГРН 900, юридична адреса: м. Санкт - Петербург, вул. Захар`євська, буд. 17, літера А, прим. ЗН, офіс 4-3), види економічної діяльності якого - виробництво електродвигунів, електроагрегатів і трансформаторів, підйомно-транспортного обладнання, ремонт машин і устаткування, монтаж машин і устаткування, діяльність у сфері інженірингу, управління проектами будівництва, надання послуг технічного консультування в цих сферах, технічні випробування, аналіз і сертифікація. Генеральним директором та засновником вказаного підприємства також є ОСОБА_4 .

У лютому 2024 року, усвідомлюючи, що передача матеріальних ресурсів та інших активів на користь РФ, чи контрольованих РФ підприємств, є незаконним, для успішної реалізації свого злочинного умислу, направленого на передачу матеріальних ресурсів представникам держави агресора, ОСОБА_4 , за сприяння ОСОБА_5 та невстановлених осіб, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності вирішили організувати експорт товарів на територію РФ приховано, через треті країни.

Так, 05.07.2022 ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою продовження ведення господарської діяльності та завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів і інших активів представникам держави-агресора та налагодження взаємовідносин ТОВ «Електропривод» з підконтрольним російським підприємством ТОВ «Рус Электропривод», у м. Семей Республіки Казахстан зареєстровано «Товарищество с ограниченной ответственностью «АЗ Электропривод» (далі - ТОВ «АЗ Электропривод»), директором якого став ОСОБА_4 .

Надалі, у період 2022-2024 років під керівництвом ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, ТОВ «Електропривод» експортовано товари машинобудівної промисловості (проведено 7 зовнішньоекономічних операцій) на підконтрольне ОСОБА_4 та ОСОБА_5 казахське ТОВ «АЗ Электропривод», а саме комплектні електромеханічні приводи на загальну суму понад 6,7 мільйонів гривень, які у подальшому відправлені на підконтрольне останнім ТОВ «Рус Электропривод», яке безперервно веде господарську діяльність на території РФ, сплачуючи відповідні податки до державних органів.

З огляду на викладене, створення та керівництво вказаними підприємствами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , засвідчує їх умисні дії та умисні дії інших осіб щодо впровадження механізму здійснення фінансово-господарської діяльності на території України, Республіки Казахстан та РФ, з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Разом з цим, під керівництвом ОСОБА_4 , який діяв у змові з ОСОБА_5 та іншими особами, у період 2023-2024 років, на виконання договору підряду № 136/ХТЗ-23, укладеного між ТОВ «Рус Электропривод» і «Акционерным обществом Дальневосточная генерирующая компания», підконтрольне їм ТОВ «Рус Электропривод», використовуючи матеріальні ресурси, вироблені на потужностях ТОВ «Електропривод», надало послуги та виконало технічне переобладнання мостових кранів Хабаровської ТЕЦ-3 (найбільша електростанція Хабаровського краю та друга за потужністю теплова електростанція на Далекому Сході, що належить до енергетичного сектору РФ), чим вчинені умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Відповідно до клопотання слідчого, вищевказані умисні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сприяли державі-агресору у виконанні завдань щодо ефективної роботи машинобудівної промисловості та єдиної енергетичної системи РФ, мали на меті не лише підрив економічної стабільності України, але й підтримку військових потенціалів РФ, що сприяло продовженню агресії і призвело до загибелі людей, значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків для України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 08.01.2025 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до клопотання підставою для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві власності належить квартира за адресою - АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_4 на території України володіє 96 відсотками (288 000 тис. грн.) статутного капіталу ТОВ «Електропривод» ().

У зв`язку з цим, прокурор просив накласти на вказане майно арешт з метою забезпечення виконання вироку у майбутньому, розгляд клопотання здійснити без повідомлення власника майна.

У судове засідання прокурор не з`явився, просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити.

На прохання ініціатора клопотання, з метою досягти дієвість заходу забезпечення кримінального провадження розгляд здійснювався без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

Наведена засада гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими якого є можливість безперешкодного володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності, допускається виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими стороною обвинувачення матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях ОСОБА_4 ознак інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також конфіскації майна як виду покарання.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У силу санкції ч. 1 ст. 111-2 КК, за якою ОСОБА_4 оголошено підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, може застосувати покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, ч. 10, 11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на майно з метою заборони або обмеження користування та розпорядження ним у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до втрати, зникнення, псування або передачі такого майна.

Отже, майно, що належить підозрюваному, а саме: квартира за адресою - АДРЕСА_1 ; частка ОСОБА_4 у розмірі 96 відсотків на корпоративні права у ТОВ «Електропривод» () може підлягати конфіскації у разі застосування судом цього виду покарання, що свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора у цій частині.

Що ж стосується вимоги прокурора накласти арешт на майно ТОВ «Електропривод» відповідно до частки ОСОБА_4 у статутному капіталі, яка становить 96 відсотків, у цій частині клопотання слід відмовити, оскільки прокурором не конкретизовано, на яке саме майно ТОВ «Електропривод» необхідно накласти арешт, не визначено його індивідуальних чи родових ознак, вартості та місцезнаходження, не наведено даних, що дозволяли б ідентифікувати відповідне майно. Формальне посилання на частку ОСОБА_4 у статутному капіталі саме по собі не є належною конкретизацією об`єкта арешту та унеможливлює виконання ухвали, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону щодо визначеності предмета арешту майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 005 75 від 13.05.2025 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

-квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

-частку ОСОБА_4 у розмірі 96 відсотків на корпоративні права у ТОВ «Електропривод» ().

Заборонити відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, проводити щодо нього будь-які реєстраційні дії, без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1