Справа № 481/530/26
Провадж.№ 1-кс/481/168/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2026 року слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Новий Буг, Миколаївської області клопотання прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000097 від 27.04.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України, про арешт майна

Установив:

В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що 26.04.2026 до ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення, про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 2025 року, вчиняв насильницькі дії сексуального характеру, щодо малолітньої, а саме змушував стимулювати свій статевий орган, з метою задоволення власної статевої пристрасті.

27.04.2026 відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

28.04.2026 в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення обшуку якого було виявлено та вилучено телефон марки ZTE Blade A51 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

З метою збереження слідів вчинення вказаного кримінального правопорушення, вищевказане майно було вилучено до ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та в порядку ст.ст. 40, 98, 100, 110 КПК України, визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні та передано на зберігання до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, що розташований за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 6, м. Новий Буг, Миколаївської області.

Приймаючи до уваги, що вказаний телефон визнаний слідчим речовим доказом, з метою схоронності, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, є необхідність в накладенні арешту на зазначені речі.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 подала заяву про розгляд клопотання в її відсутність та просила його задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно обґрунтоване і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування та знищення.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим (прокурором) вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Диспозиція ч.4 ст.153 КК України передбачає Вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство) , вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання в провадженні ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000097 відомості про яке внесені 27.04.2026 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000097 від 26.04.2026 року, рапорт про реєстрацію повідомлення про вчинення злочину від 26.04.2026, протокол огляду місця події від 27.04.2026 року, протоколи допиту неповнолітніх потерпілих, постанова слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про визнання речовим доказом від 29.04.2026 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.04.2026, та інші матеріали, вказують на встановлення слідчим події, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , а сама подія відбулась за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою збереження слідів вчинення вказаного кримінального правопорушення, вищевказане майно було вилучено до ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та слідчим визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню та передано на зберігання до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, що розташований за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 6, м. Новий Буг Миколаївської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що зазначені вище вилучені речі мають значення речових доказів, могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та можуть мати значення для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт вказаного майна з дотриманням строків, встановлених ч. 5 ст.171 КПК України

Слідчий суддя погоджується з думкою прокурора, що зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна, передбаченого статтею 98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному проваджені і ці обставини доведено прокурором доданими до клопотання доказами, а відтак існують реальні підстави для накладення арешту на це майно, яке було вилучено 28.04.2026 року під час обшуку затриманої особи, з метою збереження такого і використання його як доказу у кримінальному провадженні.

Разом з тим, необхідно зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Отже, слідчий суддя, перевіривши вище зазначене майно, на яке прокурор просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно у вигляді заборони користування та розпорядження ним, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати наявність існування ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

Постановив:

Клопотання про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони користування, розпорядження майном, вилученим 28.04.2026 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході його затримання в порядку п.6 ч.1 ст. 615 КПК України в рамках кримінального провадження №0000097 від 27.04.2026 року, а саме на:

- телефон марки ZTE Blade A51 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя