Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1432/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/143/26
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2026 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2026 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який рахувати з моменту затримання 17 год. 38 хв. 05.02.2026 по 17 год. 38 хв. 05.04.2026, з визначенням розміру застави 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 гривень.

Слідчий суддя задовольняючи клопотання, зазначив, що підозра повідомлена ОСОБА_7 є обґрунтованою та існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому враховуючи дані підозрюваної лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку. Також, слідчий суддя визначив заставу, в розмірі достатнім для забезпечення дотримання обов`язків покладених на ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання. Зазначає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не доведені органом досудового розслідування. Також, на думку захисника, судом не враховано особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, трьох малолітніх дітей, чоловік вважається безвісті зникли при виконанні бойових завдань. Стверджує, що визначений слідчим суддею розмір застави є занадто великим, оскільки підозрювана на даний час не працює, доглядає за малолітніми дітьми, має незадовільний стан здоров`я.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваної та захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги та ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний судом встановлено, що слідчим відділом Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирський області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000124 від 05.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

05.02.2026 року відповідно до ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, 06.02.2026р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, відповідають фактичним обставинам провадження.

Так, обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_7 умисного злочину, який полягає у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, підтверджуються протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.02.2026, протоколом допиту підозрюваного від 05.02.2026, протоколом огляду речей від 06.02.2026, висновками експерта від 06.02.2026, протоколом допиту свідка від 06.02.2026.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному початковому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Докази, долучені до клопотання, свідчать, що ОСОБА_7 може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України. Що вона власне не заперечувала в судовому засіданні.

Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, не спростовують даних, що ОСОБА_7 причетна до інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Не заперечуючи причетність ОСОБА_7 до вчиненого правопорушення, захисник підозрюваної також вказувала про відсутність ризиків впливу на свідків чи експертів, та можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість злочину, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків шляхом підкупу, переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, які на даній початковій слідчій стадії могли бути встановлені не в повному обсязі та ще не допитані слідчим.

Колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та трьох дітей, одружена. Водночас при визначенні міцності соціальних зв`язків із дітьми та чоловіком суд враховує, що діти віком 10, 11, 13 років, які можуть бути вже достатньо самостійними, перебувають на постійному утриманні бабусі та свекрові, і останні родичі замість підозрюваної тривалий час отримують грошові кошти на утримання дітей за безвісти зниклого батька. Чоловік з 2025 року був умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі для проходження служби в ЗСУ та рахується безвісти зниклим. ОСОБА_7 протягом останніх семи років офіційно не працює, стабільного джерела доходу не має, є наркозалежною та притягувалась до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, та до адміністративної відповідальності за ст.44 КУпАП за незаконний обіг наркотичних засобів, що свідчить про значне і тривале тяжіння до небезпечних речовин та їх незаконне розповсюдження.

При визначенні її батьківського потенціалу слід також врахувати, що ОСОБА_7 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо виховання своїх дітей та не створення їм необхідних умов проживання. Попри те, що ОСОБА_7 має значну кількість близьких родичів, із якими проживає разом з 2023 року, що підтверджується довідкою з місця проживання, проте останні не виявили бажання внести за неї мінімальний розмір застави, що вказує про негативні взаємовідносини між ними із-за наркотичного досвіду підозрюваної та небажання повертати останню в сім`ю до дітей, та в результаті її знецінення як матері для своїх дітей.

За таких обставин, наявність у ОСОБА_7 трьох дітей не є стримуючим фактором від подальших ризиків у кримінальному провадженні та не може бути вагомою обставиною для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Зважаючи, на початкову стадію досудового розслідування, існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому більш м`який запобіжний захід, як зазначено в апеляційній скарзі захисника, на думку апеляційного суду не зможе забезпечити їй належну процесуальну поведінку на даній стадії досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваної ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, про визначення розміру застави у значно меншому розмірі, так як розмір застави встановлений слідчим суддею є непомірним тягарем для підозрюваної, є необґрунтованими.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався та обрав ОСОБА_7 заставу в мінімальному розмірі, яку передбачено за вчинення особливо тяжкого злочину.

Крім цього наявність у підозрюваної ОСОБА_7 на утриманні трьох малолітніх дітей, а також те, що чоловік вважається безвісті зниклим при виконанні бойових завдань, не є переконливим доводом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, оскільки відповідно до підозри зазначені обставини не стримали її від сталої протиправної поведінки щодо розповсюдження особливо небезпечних наркотичних засобів, а тому лише тримання під вартою з альтернативою внесення застави зможе гарантувати дотримання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2026 року, якою застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: