Єдиний унікальний номер 317/2351/22
Провадження № 1-кп/317/196/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305 від 18.07.2022 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305 від 18.07.2022 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.12.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з забороною покидати квартиру АДРЕСА_1 цілодобово. Також на обвинуваченого ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні 12.03.2026 прокурор ОСОБА_3 просив продовжити обвинуваченому термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів на умовах, визначених ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.12.2025.

Клопотання прокурор мотивував тим, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність вказаних ризиків, на переконання прокурора, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 належить до категорії особливо тяжких. ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості злочину, суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від суду. Обвинувачений зловживав алкогольними напоями, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, не має стійких соціальних зв`язків. Зазначені обставини свідчать про соціальну небезпеку ОСОБА_4 , про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатись від суду та перешкодити виконанню процесуальних рішень. Також обвинувачений може впливати на свідків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , висловив думку про необхідність зміни запобіжного заходу на домашній арешт із забороною покидати житло у нічний час. В обґрунтування своєї позиції вказав, що обвинувачений не порушував умови запобіжного заходу, не спізнювався на судові засідання. Просив урахувати, що вина обвинуваченого не доведена.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, зазначивши, що він не має наміру тиснути на свідків.

Вислухавши клопотання прокурора, думку щодо нього обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Наразі строк дії запобіжного заходу закінчується, а кримінальне провадження не розглянуто. На теперішній час не допитані свідки.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу, визначені слідчим суддею дотепер не відпали, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, одружений, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити обвинуваченому дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ступінь тяжкості можливого покарання за умови доведеності його вини, може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, зазначені ризики на переконання суду збереглись дотепер.

Будь-яких даних про зменшення чи нівелювання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для скасування або зміни на більш м`який запобіжний захід, в судовому засіданні не встановлено.

На переконання суду обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід та його умови наразі сприяють нівелюванню існуючих ризиків, що неможливо забезпечити більш м`якими запобіжними заходами.

Керуючись ст. 177, 181 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 60 днів, тобто до 10.05.2026, на умовах, визначених ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.12.2025.

Строк дії ухвали до 10 травня 2026 року включно.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1