Справа №591/8912/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/775/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Самовільне залишення військової частини або місця служби
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2025, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дзензелівка, Уманського району, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.07.2024 за ч.5 ст.407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20.11.2024 року умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання на строк 4 роки 10 місяців для проходження військової служби за контрактом,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2025 ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.407 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного даним вироком приєднано частину не відбутого покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.07.2024 у виді одного місяця позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 19.12.2025; відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання зараховано строк тримання під вартою у період з 03.06.2025 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін, але не більше ніж до 16.02.2026.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах воєнного стану у військовій частині НОМЕР_1 та будучи відрядженим до військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. 1,2,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від неї, будучи виписаним 28.04.2025 з КНП «Клінічна лікарня №5» СМР м. Суми, за відсутності поважних причин, 29.04.2025 не з`явився до підрозділу військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 та в подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину. 03.06.2025 ОСОБА_6 було затримано слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, внаслідок чого правопорушення припинено. Тобто, у період з 29.04.2025 по 03.06.2025 ОСОБА_6 не виконував без поважних причин обов`язків військової служби, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, увесь час проводячи на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вирок Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2025 з апеляційними скаргами звернулись:

- обвинувачений ОСОБА_6 вказував про незгоду з вироком, оскільки суд відмовив йому у подальшій службі та захисту України;

- захисник ОСОБА_7 просив вирок скасувати, ухвалити новий та визнати ОСОБА_6 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України та виправдати його, звільнити з-під варти.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заначив, що вирок є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням кримінально процесуального закону.

У обвинуваченого був відсутній прямий умисел на самовільне залишення лікування та не прибуття до тимчасового розташування підрозділу в с. Вири Сумського району Сумської області. Під час судового розгляду ОСОБА_6 пояснював, що просив лікаря та командира військової частини перевести його на лікування по місцю мешкання для подальшого надання медичної допомоги. Не настало небезпечних наслідків.

Під час досудового розслідування порушено право ОСОБА_6 на захист під час затримання, оскільки протягом майже півтори години з 14-58 год. до 16-21 год. 03.06.2025 його було фактично затримано після явки до Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві та розпочато складання протоколу затримання ОСОБА_6 у відсутності захисника. Стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 є суб`єктом кримінального правопорушення, зокрема наказу про зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подані апеляційні скарги.

Прокурор у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника просив відмовити.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті оскаржуваного рішення та поданих апеляційних скарг, вислухавши доводи та заперечення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК України).

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Наведеним вимогам вирок Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2025 відповідає.

Вирішуючи питання щодо доведеності вини за пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_6 , суд першої інстанції безпосередньо дослідив та дав оцінку усім доказам у кримінальному провадженні, правильно встановив фактичні обставини і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 КК України нез`явленні військовослужбовця вчасно без поважних причин на службу, тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

При цьому суд врахував позицію ОСОБА_6 , навівши мотиви з яких визнав його версію необґрунтованою, і на підтвердження винуватості у вчиненні вказаного злочину у вироку обґрунтовано послався на такі докази:

- фактичні дані отриманих на запит слідчого документів - Витягу, судових рішень, довідки про звільнення, контракту, витягу з наказу про те, що, ОСОБА_6 був засудженим Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.5 ст.407 КК України до 5 років позбавлення волі та відбував покарання з 20.09.2024 по 20.11.2024 у виправній колонії. На підставі ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 20.11.2024 ОСОБА_6 умовно-достроково звільнено для безпосередньої участі у обороні країни, захисті її незалежності та територіальної цілісності на 4 роки і 10 місяців. Ухвалою Богунського районного суду від 20.11.2024 відносно ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців. 20.11.2024 він вибув з виправної колонії до військової частини НОМЕР_1 , де 20.11.2024 підписав контракт на проходження військової служби та відповідним наказом його зараховано до списків особового складу вказаної військової частини (т.1 а.с. 110-124, 130, 133-136);

- фактичні дані виписного епікризу про те, що ОСОБА_6 у період з 26.04.2025 по 28.04.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в КПН «КЛ №5» СМР (т.1 а.с. 138-139);

- фактичні дані рапорту командира, згідно яких 29.04.2025 о 08-00 год. від чергового ВСП надійшла доповідь про те, що 28.04.2025 о 22-00 год. під час вечірньої перевірки солдат ОСОБА_6 був відсутній у лікувальному закладі, був виписаний за порушення лікарняного режиму, оскільки самовільно залишив лікувальний заклад, на дзвінки ОСОБА_6 не відповідав і до місця тимчасового розташування підрозділу в с.Вири Сумського району не повернувся (т.1 а.с. 137);

- фактичні дані акту службового розслідування від 13.05.2025 (що проводилось на підставі відповідного наказу) про те, що ОСОБА_6 солдат за контрактом не повернувся після лікування 29.04.2025 до тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_2 та безпідставно відсутній на службі з вказаної дати, за що на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді «Суворої догани», позбавлено премії та призупинено грошове забезпечення. Прийнято рішення про направлення матеріалів для проведення досудового розслідування, оскільки такі дії ОСОБА_6 мали ознаки кримінального правопорушення (т.1 а.с. 101-107,140);

- показання свідка ОСОБА_9 , який підтвердив суду вказану інформацію командира та відомості акту службового розслідування;

- показання свідка - заступника командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_6 після отримання поранення лікувався у м. Суми. На третій день його лікування надійшла інформація про те, що ОСОБА_6 залишив самовільно лікувальний заклад і на телефонні дзвінки не відповідає, тому за порушення режиму його було виписано з лікарні. У військову частину після залишення медичного закладу ОСОБА_6 також не повернувся. За вказаним фактом проводилось службове розслідування і він був у комісії;

- фактичні дані протоколу затримання про те, що ОСОБА_6 03.06.2025 затримано у приміщенні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві та 04.06.2025 ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми йому, як підозрюваному, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави (т.1 а.с. 125-129,132).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що сукупність вищезазначених доказів повністю спростовує версію подій, зазначену стороною захисту.

Вказані докази оцінені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що в судовому рішенні наведено докладні мотиви.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про порушення права на захист ОСОБА_6 під час затримання з підстав складання протоколу у відсутності захисника.

Стаття 208 КПК України надає повноваження затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, «уповноваженій службовій особі».

ОСОБА_6 у порядку статті 208 КПК України був затриманий уповноваженою на те особою - слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_11 і йому повідомлено підстави затримання та у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється, роз`яснено відповідні права, передбачені КПК України, про що складено відповідний протокол.

У протоколі затримання відображено, що о 14 год. 58 хв. 03.06.2025 слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_11 затримав особу, підозрювану у вчиненні злочину ОСОБА_6 ; о 15 год. 17 хв. слідчим повідомлено про його затримання черговому Регіонального центру з надання вторинної правової допомоги, а також тітку; о 16 год. 21 хв. 03.06.2025 прибув захисник ОСОБА_7 . Протокол закінчено о 16 год. 39 хв. Зауважень та доповнень до протоколу від учасників слідчої дії не надходило, що підтверджується наявними підписами обвинуваченого (час 16 год. 41 хв.) та його захисника ОСОБА_7 (час 16 год. 43 хв.).

Відповідно до пункту 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної правничої допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1363, зокрема, визначено, що негайно з моменту затримання особи суб`єкт подання інформації повідомляє про це контактний центр системи надання безоплатної правничої допомоги.

Норми чинного кримінального процесуального Кодексу, зокрема ч. 5 ст. 208 КПК України, не вимагають складання протоколу затримання у ту ж годину, в яку особу було затримано, оскільки фактичне затримання особи і складання протоколу про це, можуть не співпадати у часі з урахуванням певних умов.

Відсутність захисника в момент затримання обвинуваченого у випадку, передбаченому статтею 208 КПК України, та початок складання протоколу у його відсутності не можуть вважатися порушенням вимог кримінального процесуального закону, не свідчать про порушення права на захист, а тому доводи сторони захисту про порушення права на захист апеляційний суд вважає безпідставними.

Щодо доводів захисника про відсутність у обвинуваченого прямого умислу на вчинення злочину.

Частина 5 статті 407 КК України передбачає кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Злочин вважається закінченим з моменту: самовільного залишення винним військової частини або місця служби чи нез`явлення вчасно без поважних причин на службу.

Безпосереднім об`єктом цього злочину є встановлений порядок проходження військової служби. Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, станом на 29.04.2025 характеризується вчиненням таких діянь: самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем.

Суб`єктом цього злочину є військовослужбовець будь-якого виду служби.

Суб`єктивною стороною цього кримінального правопорушення є умисна форма вини, а нез`явлення вчасно без поважних причин передбачає як умисну, так і необережну форму вини. Мотиви злочину можуть бути різними та на кваліфікацію не впливають.

Початком нез`явлення вчасно без поважних причин на службу для всіх категорій військовослужбовців слід вважати закінчення встановленої тривалості правомірного перебування поза службою. Нез`явлення вчасно на службу полягає в тому, що військовослужбовець у законному порядку залишив розташування частини або місце служби та не повертається в зазначений час для подальшого несення військової служби.

ОСОБА_6 був визнаний винуватим у нез`явленні військовослужбовця вчасно без поважних причин на службу, тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Як встановлено судом, у період з 29.04.2025 по 03.06.2025 ОСОБА_6 не виконував без поважних причин обов`язків військової служби, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, увесь час проводячи на власний розсуд.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано звернув увагу, що ОСОБА_6 , будучи неодноразово судимою особою та умовно-достроково звільненим для проходження військової служби, не міг не розуміти наслідки своєї поведінки. Мотиви злочину, відсутність наслідків на кваліфікацію не впливають, а тому доводи апеляційної скарги захисника про відсутність умислу на вчинення інкримінованого злочину на увагу не заслуговують.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 не був суб`єктом кримінального правопорушення, спростовуються дослідженими судом першої інстанції Контрактом про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України, укладеним 20.11.2024 з ним командиром військової частини НОМЕР_1 , витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2024 № 331, згідно якого обвинувачений вважається таким, що справи і посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків 20.11.2024.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_6 не з`явився вчасно на службу з поважних причин, зокрема через хворобу, оскільки зазначені обставини не підтверджені об`єктивними даними.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про відмову у подальшому проходженні служби, то вони на увагу не заслуговують, оскільки на підставі частини 5 статті 401 КК України звільненню від кримінальної відповідальності підлягає особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України.

ОСОБА_6 вже був засуджений за злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України та у подальшому умовно-достроково звільнений у порядку статті 81-1 КК України від відбування покарання для проходження військової служби. Обвинувачений не побавлений права повернутися до продовження проходження військової служби після набрання вироком законної сили у порядку статей 537, 537 КПК України.

Колегія суддів погоджується з викладеними у судовому рішенні висновками суду першої інстанції, які зроблені з дотриманням вимог статті 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до статті 94 КПК України, вважає їх достатньо обґрунтованими та переконливими.

Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог статей 50,65 КК України, в частині призначеного покарання вирок суду не оскаржується.

Ретельно перевіривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, колегія суддів дійшла висновку про їх необґрунтованість, відсутність підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження.

Разом з тим, за обвинувальним актом ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

З мотивувальної частини вироку суду встановлено, що суд першої інстанції дії ОСОБА_6 кваліфікував за ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки він будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце служби та не з`явився на службу без поважних причин понад три доби, в умовах воєнного стану.

Обвинувачення ОСОБА_6 у самовільному залишенні місця служби відповідно до обвинувального акта, не висувалося.

З огляду на положення ст. 337 КПК України та відповідно до приписів ч. 2 ст. 404, п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни вироку Зарічного районного суду м. Суми, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на вчинення обвинуваченим самовільного залишення місця служби.

Зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого, не впливає на правову кваліфікацію вчиненого ним злочину.

Керуючись статтями 376, 404, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2025 залишити без задоволення.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2025 стосовно ОСОБА_6 змінити.

На підставі частини 2 статті 404 КПК України виключити з мотивувальної частини вироку Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2025 посилання на вчинення ОСОБА_6 самовільного залишення місця служби.

В іншій частині вирок Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2025 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4