Провадження №: 1-кс/755/762/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у рамках кримінального провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідуванням встановлено факт ймовірних неправомірних дій службових осіб ПрАТ «Броварське ШБУ №50» () та службових осіб комунальних підприємств, які підпорядковані Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), вказані особи вступивши в злочинну змову здійснюють розкрадання бюджетних коштів виділених на капітальні ремонти доріг місцевого значення, дощових каналізацій, тротуарів та закупівлю асфальтобетонних сумішей шляхом безпідставного завищення вартості матеріалів (асфальту, ФЕМу) та неякісного виконання будівельних робіт, завищення вартості і обсягів виконаних робіт.

Так, 19.02.2026 року у період часу з 06 годин 54 хвилин по 09 годин 04 хвилин слідчим у кримінальному провадженні у присутності двох понятих на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.02.2026 року, проведено обшук за місцем проживання начальника КП ШЕУ Дарницького району м. Києва ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Iphone 17 Pro Max в чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в середині якого знаходиться сім-картка з абонентським номером НОМЕР_3 . Поміщено до сейф пакету WAR 1311868;

- ?технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за № 520/58/2017, договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 13.05.2020 р., договір дарування т.з. № 8048/2025/5841358 від 27.12.2025 автомобіля TOYOTA Camry 2025 р. - поміщено до сеф-пакету EXP0333613.

19.02.2026 року, вищевказані речі постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. Проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовими доказами, згідно постанови від 19.02.2026 року.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з клопотанням прокурора про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що майно, вилучене 19.02.2026 в ході проведення обшук житла особи за місцем проживання начальника КП ШЕУ Дарницького району м. Києва ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частини другої статті 170 цього Кодексу.

Однак, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав накладення арешту на технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за № 520/58/2017, договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 13.05.2020 р., договір дарування т.з. № 8048/2025/5841358 від 27.12.2025 автомобіля TOYOTA Camry 2025 р. - поміщено до сеф-пакету EXP0333613, оскільки вказані речі не мають відношення до даного кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на майно, вилучене 19.02.2026 під час проведення обшуку за місцем проживання начальника КП ШЕУ Дарницького району м. Києва ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон Iphone 17 Pro Max, в чохлі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в середині якого знаходиться сім-картка з абонентським номером НОМЕР_3 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Тимчасово вилучене майно, а саме: технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за № 520/58/2017, договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 13.05.2020 р., договір дарування т.з. № 8048/2025/5841358 від 27.12.2025 автомобіля TOYOTA Camry 2025 р., що поміщені до сеф-пакету EXP0333613 - негайно повернути володільцю.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: