Номер провадження: 11-сс/813/81/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Еквіст-сім» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 18.11.2025, якою накладено арешт у кримінальному провадженні №0000323 від 16.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-2 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 18.11.2025 задоволено клопотання слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 та накладено арешт на наступне майно із забороною володіння, користування та розпорядження:

- транспортний засіб марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (власник ТОВ «Еквіст Сім, );

- напівпричеп-цистерна, реєстраційний номер НОМЕР_2 (власник ТОВ «Еквіст Сім, );

- скраплений газ, вагою 19460 кг, який знаходиться в напівпричепі-цистерні, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ТОВ «Еквіст-сім» ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу з доповненнями.

Доводи обґрунтовує тим, що ТОВ «ЕКВІСТ СІМ», у вказаному кримінальному провадженні не має статусу ані потерпілого, ані підозрюваного, тому є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

В ухвалі суду не зазначено жодної обставини, яка б підтверджувала, що незастосування заборони користування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна його власником.

Станом на день прийняття ухвали суду, ОСОБА_9 не є власниками зазначеного майна. Вищевказане майно було придбано ТОВ «ЕКВІСТ СІМ» та у власність в процесі здійснення господарської діяльності. Накладаючи арешт, суд вказав, що ОСОБА_9 є засновником та бенефіціарним власником ТОВ «ЕКВІСТ СІМ». Натомість, станом на день прийняття ухвали про накладення арешту засновником ТОВ «ЕКВІСТ СІМ» є ОСОБА_10 , яка за відплатним договором придбала у ОСОБА_9 належну їй частку у статутному капіталі.

Скраплений газ, вагою 19460 кг, який знаходиться в напівпричепі-цистерні, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить іншій компанії ТОВ «Нік Енерджі».

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0000323 від 16.08.2023.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Зі змісту клопотання про арешт майна вбачається, що в провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000323 від 16.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеською обласною прокуратурою.

Всупереч доводам апеляційної скарги, слідчим суддею встановлено та підтверджується матеріалами справи, що після початку широкомасштабного військового вторгнення Російської Федерації на територію України, в лютому 2022 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) у громадянки України ОСОБА_9 , яка усвідомлювала, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, виник злочинний умисел, направлений на пособництво державі-агресору шляхом передачі активів грошових коштів представникам держави-агресора, з метою досягнення нею поставлених цілей повалення державної влади в Україні, приєднання частини або всієї території України до Російської Федерації або створення на її території проросійського псевдодержавного утворення (утворень), влада у якому мала підпорядковуватись вищому військово-політичному керівництву Російської Федерації і бути керованою ним. При цьому, ОСОБА_9 також керувалась корисливим мотивом особистого збагачення внаслідок здійснення господарської діяльності у взаємодії з представниками держави-агресора Російської Федерації.

Способом пособництва державі-агресору Російській Федерації ОСОБА_9 обрала передачу представникам держави-агресора Російської Федерації грошових коштів в якості оплати за газоподібне паливо, вироблене на території Російської Федерації російськими суб`єктами господарювання і придбане ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» (), співзасновником і директором якого вона являлась.

Так, 23.10.2000 ОСОБА_9 спільно з громадянином Республіки Молдови ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , утворено підприємство ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» (), юридична адреса 65026, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 15, кв. 2; статутний капітал 5 012 000 грн., розподілений між ОСОБА_9 і ОСОБА_11 в рівних частках; основний вид економічної діяльності за КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Станом на 2022 рік ОСОБА_9 у встановленому законом порядку була призначена директором ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» (), була уповноважена здійснювати загальне оперативне керівництво господарською діяльністю підприємства, укладати господарські договори, керувати фінансовою діяльністю підприємства, здійснювати інші повноваження.

01.07.2023 ОСОБА_9 як директором ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () укладено зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу Договір про продаж суміші LPG (зрідженого нафтового газу) №01-07/2023 від 01.07.2023 з австрійським підприємством RHINESTONE TRADING GMBH (Borseplatz 4, 1010 Wien, Austria; VAT Number: ATU69613279; Tax Identification Number: 09 251/6392; Registration Number: 4336081). Згідно з вказаним договором, підприємство RHINESTONE TRADING GMBH як Продавець продавало, а ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () як Покупець придбавало зріджені гази, умови поставки і номенклатура яких узгоджувались сторонами в додаткових угодах до Договору.

При цьому, укладаючи і в подальшому виконуючи вказаний Договір про продаж суміші LPG № 01-07/2023 від 01.07.2023, ОСОБА_9 достовірно знала, що країною походження зрідженого нафтового газу, який ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () придбавало у підприємства RHINESTONE TRADING GMBH згідно з вказаним договором, була держава-агресор Російська Федерація; зріджений нафтовий газ, країною походження якого є держава-агресор Російська Федерація, підприємство RHINESTONE TRADING GMBH в свою чергу придбавало у російського підприємства рос. ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» (ИНН , КПП 772401001, почтовый адрес 115230, Москва, Каширское шоссе, д. 3, к. 2, стр. 2, помещение 4, этаж 2); директором австрійського підприємства RHINESTONE TRADING GMBH і російського підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» була одна особа громадянин Російської Федерації ОСОБА_13 (рос. ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ; грошові кошти, сплачені ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () австрійському підприємству RHINESTONE TRADING GMBH в якості оплати за зріджений нафтовий газ, будуть перераховані вказаним підприємством російському підприємству ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» і, як наслідок, увійдуть у фінансову систему держави-агресора Російської Федерації, що сприятиме їй в подоланні міжнародних економічних обмежень (санкцій), накладених міжнародним співтовариством внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, а також увійдуть до її державного бюджету внаслідок сплати підприємством ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Крім того, для приховування своєї протиправної діяльності, в Договорі про продаж суміші LPG 01-07/2023 від 01.07.2023 ОСОБА_9 за погодженням з ОСОБА_13 в п. 2 «Продукт» зазначеного договору вказала, що походженням газу є: «ПО ВСЕМУ МИРУ, КРОМЕ РОССИИ».

Реалізуючи власний злочинний умисел, протягом 2023 року ОСОБА_9 , являючись директором ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» (), знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, перерахувала з банківських розрахункових рахунків ТОВ ЕНЕРГОІМПЕКС» () в якості оплати за зріджений нафтовий газ на виконання Договору про продаж суміші LPG №01-07/2023 від 01.07.2023 на банківські розрахункові рахунки підприємства RHINESTONE TRADING GMBH грошові кошти:

- 22.09.2023 з розрахункового рахунку ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () № НОМЕР_3 , відкритого в ПАТ «МТБ Банк», на розрахунковий рахунок підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027311, відкритий в банку OBERBANK AG (Австрія), перераховано грошові кошти в сумі 572 700 доларів США;

- 03.11.2023 з розрахункового рахунку ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () № НОМЕР_3 , відкритого в ПАТ «МТБ Банк», на розрахунковий рахунок підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №TR0101, відкритий в банку THE BANK OF NEW YORK (США), перераховано грошові кошти в сумі 400 000 доларів США;

- 09.11.2023 з розрахункового рахунку ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () № НОМЕР_3 , відкритого в ПАТ «МТБ Банк», на розрахунковий рахунок підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №TR0101, відкритий в банку THE BANK OF NEW YORK (США), перераховано грошові кошти в сумі 200 000 доларів США;

- 14.11.2023 з розрахункового рахунку ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () № НОМЕР_3 , відкритого в ПАТ «МТБ Банк», на розрахунковий рахунок підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №TR0101, відкритий в банку THE BANK OF NEW YORK (США), перераховано грошові кошти в сумі 381 450 доларів США;

- 15.11.2023 з розрахункового рахунку ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () № НОМЕР_3 , відкритого в ПАТ «МТБ Банк», на розрахунковий рахунок підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №TR0101, відкритий в банку THE BANK OF NEW YORK (США), перераховано грошові кошти в сумі 505 200 доларів США;

- 14.12.2023 з розрахункового рахунку ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () № НОМЕР_4 , відкритого в ПАТ «МТБ Банк», на розрахунковий рахунок підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027303, відкритий в банку OBERBANK AG (Австрія), перераховано грошові кошти в сумі 681 017 євро;

- 20.12.2023 з розрахункового рахунку ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () № НОМЕР_4 , відкритий в ПАТ «МТБ Банк», на розрахунковий рахунок підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027303, відкритий в банку OBERBANK AG (Австрія), перераховано грошові кошти в сумі 50 000 євро.

Разом з тим, грошові кошти, перераховані ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» () на розрахункові банківські рахунки підприємства RHINESTONE TRADING GMBH в якості оплати за придбаний зріджений нафтовий газ на виконання Договору про продаж суміші LPG №01-07/2023 від 01.07.2023, в подальшому були перераховані підприємством RHINESTONE TRADING GMBH на банківські рахунки російського підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» в якості оплати за придбаний зріджений нафтовий газ російського виробництва. Так, 20.10.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027303, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок російського підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_5 , відкритий в банку АКБ «Абсолют Банк» (м. Москва, Російська Федерація), перераховано грошові кошти в сумі 96000 євро в якості оплати за придбаний зріджений нафтовий газ російського виробництва. Вказані грошові кошти увійшли у фінансову систему держави-агресора Російської Федерації, що сприяло їй в подоланні міжнародних економічних обмежень (санкцій), накладених міжнародним співтовариством внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, а також увійшли до її державного бюджету внаслідок сплати підприємством ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Крім того, протягом 2023 року австрійське підприємство RHINESTONE TRADING GMBH перераховувало грошові кошти російському підприємству ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» в якості оплати за придбаний зріджений нафтовий газ російського виробництва, який в подальшому продавало ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» (), а саме:

- 09.01.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_6 , відкритий в банку АО «Райффайзенбанк» (м. Москва, Російська Федерація), перераховано грошові кошти в сумі 645 960 доларів США;

- 09.01.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_6 , відкритий в банку АО «Райффайзенбанк» (м. Москва, Російська Федерація), перераховано грошові кошти в сумі 140 000 доларів США;

- 15.02.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_6 , відкритий в банку АО «Райффайзенбанк» (м. Москва, Російська Федерація), перераховано грошові кошти в сумі 135 000 доларів США;

- 05.04.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH № НОМЕР_7 , відкритого в банку AT «First Heartland Jusan Bank» (Республіка Казахстан), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_6 , відкритий в банку АО «Райффайзенбанк» (м. Москва, Російська Федерація), перераховано грошові кошти в сумі 50 000 доларів США;

- 18.04.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_8 , відкритий в банку АО КБ «Модульбанк» (м. Москва, Російська Федерація), перераховано грошові кошти в сумі 121 300 доларів США;

- 19.05.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_8 , відкритий в банку АО КБ «Модульбанк» (м. Москва, Російська Федерація), перераховано грошові кошти в сумі 123 000 доларів США;

- 08.06.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027311, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_6 , відкритий в банку АО «Райффайзенбанк» (м. Москва, Російська Федерація), перераховано грошові кошти в сумі 300 000 доларів США;

- 01.09.2023 з розрахункового рахунку підприємства RHINESTONE TRADING GMBH №АТ71027303, відкритого в банку OBERBANK AG (Австрія), на розрахунковий рахунок підприємства ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» № НОМЕР_5 , відкритий в банку АКБ «Абсолют Банк» (м. Москва, Російська Федерація), перераховано грошові кошти в сумі 94 000 євро.

Вказані грошові кошти увійшли у фінансову систему держави-агресора Російської Федерації, що сприяло їй в подоланні міжнародних економічних обмежень (санкцій), накладених міжнародним співтовариством внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, а також увійшли до її державного бюджету внаслідок сплати підприємством ООО «РАЙНСТОН ТРЕЙДИНГ» податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, громадянка України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України пособництво державі-агресору, за ознаками: умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільної передачі інших активів представникам держави-агресора.

За вище наведених обставин громадянці України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання її винною, їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно відповідей ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області за вих. №65.0.2/1/65.5.І.6-1823 від 17.11.2025 та вих. №65.0.2/1/65.5.І.6-1823 від 17.11.2025 надано інформацію, про те, що 15.11.2025 на територію України підприємством ТОВ «Енергоімпекс» (), в якому підозрювана ОСОБА_9 є директором, одним із засновників та бенефіціарним власником на 50%, через пункт пропуску «Рені» ввезено на територію України скраплений газ - вагою 19460 кг. за допомогою наступних транспортних засобів:

- марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (власник ТОВ «Еквіст Сім», , засновником та бенефіціарним власником якого є ОСОБА_9 );

- напівпричеп-цистерна, реєстраційний номер НОМЕР_2 (власник ТОВ «Еквіст Сім», , засновником та бенефіціарним власником якого є ОСОБА_9 ).

В подальшому, 17.11.2025 вищезазначені транспортні засоби із скрапленим газом у напівпричепі-цистерні прибули до митного поста «Південний» Енергетичної митниці Державної митної служби України за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 1Д) для оформлення зазначеного вантажу (скрапленого газу).

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі досудового розслідування, майно, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, є виправданим, оскільки воно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, існує велика імовірність приховування, пошкодження, псування речових доказів з боку підозрюваного та власника зазначеного майна.

На думку апеляційного суду, виходячи з обставин клопотання та долучених до нього документів, у сторони обвинувачення та органу досудового розслідування є об`єктивні підстави вважати, що транспортний засіб марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричеп-цистерна, реєстраційний номер НОМЕР_2 , намагалися імпортувати скраплений газ російського виробництва за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними підозрюваною ОСОБА_9 .

Колегія суддів зазначає, що досудове розслідування триває, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111-2 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна на час ухвалення судового рішення є виправданим.

Майно може бути визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребує додаткового огляду, проведення криміналістичних та інших експертиз, зокрема щодо встановлення факту приналежності скрапленого газу до виробників, які розташовані на території держави-агресора рф.

Як було зазначено стороною обвинувачення в судовому засіданні, що наразі вживаються заходи щодо здійснення відповідного експертного дослідження скрапленого газу. Крім того, зазначили, що до групи компаній ТОВ «Енергоімпекс», якими фактично володіє ОСОБА_9 та її чоловік ОСОБА_11 входить серед іншого підприємство ТОВ «Нік Енерджі».

Отже вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, шляхом накладання арешту на майно, є необхідним запобіжним заходом, передбаченим зазначеними нормами закону, оскільки у випадку приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна можуть настати негативні наслідки для здійснення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КК України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що транспортні засоби на які просить накласти арешт сторона обвинувачення, зареєстровані за юридичною особою ТОВ «Еквіст Сім».

Як було встановлено колегією суддів відповідно до наданих представником документів, 11.09.2025 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено договір №1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Еквіст Сім». Разом з тим, фактична передача частки оформлена актом №1 приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Еквіст Сім» відбулась 11.11.2025, що засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15 .

Апеляційний суд враховує, що саме акт приймання-передачі підтверджує фактичну передачу корпоративних прав, тоді як зазначені дії були вчинені вже після повідомлення ОСОБА_9 про підозру 10.11.2025.

Також, з наданих документів вбачається, що підозрювана продовжує значитися кінцевим бенефіціарним власником зазначеного товариства, що свідчить про збереження нею фактичного впливу на діяльність юридичної особи та розпорядження її майном.

З огляду на викладене, вчинення підозрюваною дій щодо відчуження корпоративних прав юридичної особи, на балансі якої перебувають транспортні засоби, після повідомлення про підозру може свідчити про намагання уникнути можливого застосування конфіскації майна у разі доведеності її винуватості.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що існує ризик подальшого відчуження майна.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин справи, для розслідування кримінального провадження на даній стадії досудового слідства, вжиття заходів забезпечення кримінального провадження саме в такому виді відповідатиме положенням кримінального процесуального закону.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна про які йдеться у клопотанні сторони обвинувачення.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що на час постановлення оскаржуваної ухвали, слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання та накладення арешту на майно з метою забезпечення його збереження.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ст. 174 КПК України).

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Еквіст-сім» ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 18.11.2025, якою накладено арешт у кримінальному провадженні №0000323 від 16.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-2 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4