Справа № 671/273/26
УХВАЛА

іменем України

12 травня 2026 року м. Волочиськ

Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000064 від 14.02.2026 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

До Волочиського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що 14.02.2026 близько 21 години 00 хвилин, між ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_6 , за місцем їхнього спільного проживання, в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник протиправний злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті своїй дружині ОСОБА_6 .

Тоді ж, 14.02.2026 близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті своїй дружині ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні спальної кімнати житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_6 , знаходячись у положенні стоячи обличчям до своєї дружини, взявши в руки мисливську двоствольну безкуркову гладкоствольну рушницю 12 калібру, моделі «IJ-27», № НОМЕР_1 , яка на законних підставах належить ОСОБА_4 та зареєстрована на його ім`я у встановленому законом порядку, здійснив один прицільний постріл із вищевказаної мисливської рушниці в напрямку ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: вогнепального проникаючого поранення лівої молочної залози, вогнепальної рваної рани правої молочної залози, вогнепальної рваної рани правого ліктьового суглобу з ушкодженням сухожилків, м`язів та дефектом м`яких тканин, які за своїм характером є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства, як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які він вважав необхідними для настання смерті ОСОБА_6 , покинув житловий будинок, однак не довів свій злочинний намір направлений на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_6 до кінця з причин, що не залежали від його волі.

15.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме про те, що він підозрюється в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

30.04.2026 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 с т. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме про те, що він підозрюється в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному заподіянні смерті іншій людині.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

17.02.2026 слідчим суддею Волочиського районного суду Хмельницької області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14.04.2026 включно, який в подальшому був продовжений 10.04.2026 слідчим суддею Волочиського районного суду Хмельницької області до 14.05.2026 включно.

30.04.2026 на підставі доручення прокурора сторонам відкрито доступ до матеріалів кримінального провадження, про що повідомлено сторону обвинувачення.

Станом на 07.05.2026 сторона обвинувачення не розпочала ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що унеможливлює скерування обвинувального акта до суду.

Таким чином, просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на два місяці.

Стороною обвинувачення вказується про наявність двох ризиків:

-підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, яка йому загрожує в разі визнання його винуватим, а саме позбавлення волі від 7 до 15 років позбавлення волі, що вказує про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

-незаконно впливати на свідків та потерпілу, враховуючи, що ОСОБА_4 особисто знайомий із свідками та потерпілою, проживає із ними в одному населеному пункті та має родинні зв`язки з останніми, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та зазначив, що наявні ризики та обставини справи обґрунтовують продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що досудове розслідування завершено та сторонам надано доступ до матеріалів кримінального провадження. Не володіє інформацією чи ознайомився захисник на час розгляду клопотання з матеріалами кримінального провадження. Докази щодо наявності хвороб, які б унеможливлювали тримання підозрюваного в умовах СІЗО відсутні.

Захисник в судовому засіданні вважав клопотання необґрунтованим з огляду на те, що підстав для продовження застосування відносно ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу немає. Таке продовження суперечить як практиці ЄСПЛ, так і практиці Верховного Суду. На час розгляду клопотання захисник ознайомився з матеріалами кримінального провадження, а підозрюваний планує з ними ознайомитися після розгляду даного клопотання про що домовлено зі слідчим. Звернув увагу, що ОСОБА_4 хворіє цукровим діабетом, що потребує спеціалізованого лікування, яке є досить утрудненим в умовах СІЗО. Крім того, вважає досудове розслідування неповним, оскільки версія захисту щодо випадковості пострілу підозрюваним без умислу на вбивство своєї дружини не перевірялась. Стороні захисту відмовлено в клопотанні про проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного.

Просить врахувати, що підозрюваний має місці соціальні зв`язки та постійне місце проживання, одружений, не порушував процесуальних обов`язків, не перешкоджав кримінальному провадженню.

Існування ризиків прокурором не доведено жодними доказами.

Тому, вважає про наявність достатніх підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , за якою проживає падчерка підозрюваного, яка не заперечує з приводу перебування ОСОБА_4 під час домашнього арешту за вказаною адресою.

Поряд з цим, в разі продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить застосувати альтернативний запобіжний захід - заставу у співмірному розмірі до майнового стану підозрюваного.

Підозрюваний підтримав клопотання захисника. Додав, що не мав умислу на вбивство своєї дружини. Того дня, він планував відвідати орендований ставок для чого інколи брав з собою мисливську рушницю для відлякування диких звірів. Чому стався постріл пояснити не може. Можливо необережно поводився зі зброєю. Після пострілу, будучи в шоковому стані, вибіг з хати на вулицю, де на ганку втратив свідомість. Прийшов до тями вже в лікарні.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні допитано потерпілу ОСОБА_6 яка, заперечивши версію сторони обвинувачення пояснила, що того дня перебувала в своєму помешканні де також знаходився її чоловік ОСОБА_4 , який збирався на орендований ними ставок, тому мав при собі мисливську рушницю. Жодних конфліктів між ними не було. В якийсь момент відчула удар в руку та грудну клітину. Потерпіла не одразу зрозуміла що це був постріл. Потім побачила на тілі та руці кров. Куди зник чоловік їй не відомо. В подальшому була викликана швидка допомога.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2).

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Стороною обвинувачення доведено на даний час обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115КК України.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу на узгодженість показань підозрюваного та потерпілої, які різняться з версією обвинувачення.

Доведеність версій сторін кримінального провадження та встановлення дійсного розвитку подій, які мали місце 14.02.2026, відбуватиметься в майбутньому судом під час розгляду кримінального провадження по суті, що не виключає прийняття судом рішення про невинуватість підозрюваного.

Також, слідчий суддя погоджується з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає прокурор.

В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише при неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, що має бути доведено прокурором.

Сама по собі тяжкість покарання не є підставою для тримання особи під вартою і повинна враховуватися в сукупності з іншими обставинами справи та особою підозрюваного.

Слід зазначити, що продовження тримання особи під вартою автоматично є неприпустимим та таким, що грубо порушує її права.

Обставини та істотність ризиків, яких було достатньо для обрання запобіжного заходу вперше, не свідчить про їх достатність для подальшого утримання під вартою на інших стадіях досудового розслідування.

На даний час стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для прийняття рішення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження.

За таких умов хоча ризики і зберігаються, однак можливість їхнього прояву є значно меншою.

У справі «Нечай проти України» ЄСПЛ сформував позицію, що тривале тримання заявника під вартою вимагало додаткового обґрунтування, проте суди не навели жодних конкретних підстав та не розглянули альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виробив чіткі підходи: існує презумпція на користь звільнення, і кожне утримання під вартою має бути обґрунтоване релевантними та достатніми підставами. Тягар доведення необхідності тримати особу під вартою лежить на державі, причому це стосується кожного дня ув`язнення: протягом усього періоду слідства влада зобов`язана доводити, що утримання виправдане.

Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (справа «Харченко проти України»).

Існування на даний час ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням стадії досудового розслідування, не свідчить саме по собі про наявність правових підстав для необхідності подальшого застосування найбільш суворого запобіжного заходу та неможливість застосування більш м`якого, який міг би запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 ..

Слідчий суддя враховує міцні соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_4 , який одружений та має постійне місце проживання. За місцем мешкання характеризується позитивно.

Раніше ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Також, ОСОБА_4 хворіє на цукровий діабет ІІ типу, при подіях 14.02.2026 отримав вогнепальне поранення лівої щоки із дефектом м`яких тканин та шкіри.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає доводи сторони захисту в частині можливості застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту слушними та обґрунтованими.

Довівши наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор не довів безальтернативності тримання ОСОБА_4 під вартою.

Застосування запобіжного заходу у виді застави не зможе запобігти в повній мірі ризику впливу підозрюваного на потерпілу, враховуючи їх спільне проживання, та свідків, які відомі підозрюваному.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів та зможе запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Визначаючи житло, яке заборонено покидати підозрюваному слідчий суддя бере до уваги доводи захисника, якого підтримав підозрюваний, щодо обрання таким житлом квартиру АДРЕСА_3 , в якій проживає падчерка підозрюваного з сім`єю.

Потерпіла та підозрюваний в судовому засіданні підтвердили можливість перебування у вказаній квартирі підозрюваного під час домашнього арешту.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

З приводу строку застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить з наступного.

30.04.2026 прийнято рішення про завершення досудового розслідування, отже, строк досудового розслідування, що залишився складає 15 днів.

Ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.05.2026 стороні захисту встановлено строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 13.05.2026 включно.

Таким чином, строк досудового розслідування спливатиме 28.05.2026.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків до 27.05.2026 року включно.

Крім того слід наголосити, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст.198 КПК України).

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши цілодобово покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 , зобов`язавши прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

- носити електронний засіб контролю;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та потерпілою ОСОБА_6 щодо подій даного кримінального правопорушення.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом поліції.

Строк дії ухвали до 27.05.2026 включно.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14.05.2026.

Слідчий суддя