КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 29.05.2025, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, яке з урахуванням правил, передбачених пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідає 25-ти дням позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 28.02.2023 та за сукупністю вироків призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховано з моменту приведення цього вироку до виконання,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 30.09.2024 близько 10 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в подвір`ї за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , почув бурмотіння на вулиці, підійшов до вхідної хвіртки та виглянув на вулицю, де помітив сусіда ОСОБА_7 , який стояв на автодорозі.

В подальшому ОСОБА_8 , зачинивши хвіртку, присів на лавку у подвір`ї та в цей час почув, як ОСОБА_7 підійшов до в`їзних воріт та став гупати по них.

З метою з`ясувати причину такої поведінки ОСОБА_8 , спираючись за дерев`яну палицю, вийшов на вулицю та звернувся до ОСОБА_7 з проханням, щоб останній йшов до власного місця проживання.

У цей час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8

30.09.2024 о 10 год. 15 хв., реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_8 та вхопивши за одяг повалив останнього на правий бік на асфальтне покриття автодороги.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи зверху на ОСОБА_8 , вхопив лівою рукою за шию останнього та умисно наніс удари кулаком правої гуки в перенісся, праву частину обличчя та підборіддя ОСОБА_8 , завдавши таким чином йому фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин спинки носа, синців на обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині визначення початку строку відбування покарання, виключити з резолютивної частини вироку посилання на початок відбування ОСОБА_7 призначеного йому цим вироком остаточного покарання у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі з моменту приведення цього вироку до виконання. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 29.05.2025 В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що ОСОБА_7 був взятий під варту 26.03.2025 на виконання вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 28.02.2023, тобто під час ухвалення оскаржуваного вироку вже перебував в місцях позбавлення волі і фактично почав відбувати покарання за цим вироком, про що суд повинен був зазначити у вироку. Враховуючи те, що при призначенні покарання ні підставі ст.71 КК України, судом чітко обраховується фактично відбуте покарання за попереднім вироком саме на момент ухвалення останнього вироку, а не на момент набрання ним законної сили чи приведення його до виконання, слідує, що у випадку початку обрахування початку відбування покарання за оскаржуваним вироком з будь-якого іншого моменту, період часу з дати його ухвалення по вказану дату фактично не буде зараховано до остаточно призначеного покарання.

У судовому засіданні апеляційної інстанції не вдалося встановити відеоконференцзв`язок з обвинуваченим ОСОБА_7 , оскільки ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» була не в мережі.

Від захисника ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.401, ч.4 ст.405 КПК України участь обвинуваченого у розгляді апеляційної скарги, в якій не порушується питання про погіршення його становища, не є обов`язковою.

З урахуванням того, що в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, думки прокурора, який не заперечував проти проведення апеляційного розгляду без участі обвинуваченого, на підставі положень ч.4 ст.401, ч.4 ст.405 КПК України щодо можливості проведення апеляційного розгляду у разі неприбуття в судове засідання обвинуваченого, з метою дотримання вимог ст.28 КПК Українищодо розумності строків апеляційного розгляду, колегією суддів було прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до постановлення оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 був засуджений вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 28.02.2023, покарання за яким повністю невідбуте, а тому суд першої інстанції, призначаючи покарання за оскаржуваним вироком, правильно застосував положення ст.71 КК України та призначив остаточне покарання за сукупністю вироків.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильність визначення обвинуваченому початку строку відбування покарання є обґрунтованими.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 на виконання вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 28.02.2023 був взятий під варту 26.03.2025.

Отже на момент ухвалення оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 вже перебував у місцях позбавлення волі та фактично почав відбувати покарання за даним вироком.

Таким чином, суд першої інстанції помилково визначив, що строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з моменту приведення вироку до виконання, оскільки вказаний строк необхідно рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 29.05.2025.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині обчислення строку відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 29.05.2025 щодо ОСОБА_7 змінити в частині визначення початку строку відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 29.05.2025.

В іншій частині вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 29.05.2025 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3