ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/56/26 Справа № 199/3550/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 24 листопада 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 24 листопада 2025 року, було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ВП №1 ДРУГІ №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 01 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001123 від 13.10.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя зазначив, що орган досудового розслідування провів всі необхідні заходи та закрив кримінальне провадження з належних підстав.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги та скасування постанови слідчого.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 .

Разом з апеляційною скаргою, апелянт подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Просила визнати причини пропуску строку поважними.

В апеляційній скарзі зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, що суперечить матеріалам справи.

Вказує, що у постанові про закриття кримінального провадження слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що позовна заява про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2022 року з додатками, заява про забезпечення позову від 18 листопада 2022 року з додатками, заява від 07 грудня 2022 року про уточнення предмета позову, що подані ОСОБА_9 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, не породили жодних юридичних наслідків, адже такі заяви судом не розглядалися та по ним не виносилося судове рішення по суті спору.

Проте, висновок слідчого не відповідає фактичним обставинам, а саме позовна заява про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та заяви від 18.02.2022 року, 07.12.2022 року розглядалися судом. Згідно матеріалів цивільної справи №175/3635/22 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу - ОСОБА_12 про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом по справі Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 24 квітні 2024 року було ухвалено рішення, яке в подальшому було оскаржено до Дніпровського апеляційного суду. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року у справі №175/3635/22 мають знаходитись в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження № 0001123 від 13.10.2023 року, відомості про яке, внесені в ЄРДР за ч. 3 ст. 358 КК України.

Слід зазначити, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2025 року у справі №175/3635/22 поновлено ОСОБА_13 та ОСОБА_9 строк на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_13 та ОСОБА_9 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року у справі №175/3635/22.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_7 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_14 , зупинено дію рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Крім того, відповідно до веб-сайту «Судова Влада» в Дніпровському районному суді Дніпропетровської області перебуває на розгляді заява про перегляд рішення у цивільній № 175/3635/22 за нововиявленими обставинами у зв`язку із висновком експерта № 515-25 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0001123 від 13.05.2025 року, який наявний в

матеріалах кримінального провадження № 0001123 від 13.10.2023 року.

В рамках даного досудового розслідування кримінального провадження №0001123 також було проведено експертизу №СЕ-19/104-24/5909-ПЧ від 13.02.2024 року в якій визначено, що:

1. Підпис від імені ОСОБА_9 на позовній заяві про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2022 в графі ОСОБА_9 - виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою.

2. Підпис від імені ОСОБА_9 на позовній заяві про забезпечення позову від 18.11.2022 в графі ОСОБА_9 - виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою.

3. Підписи від імені ОСОБА_9 на додатках до позовної заяви про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2022 біля відтиску печатки «Згідно з оригіналом» - виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою.

4. Підписи від імені ОСОБА_9 на додатках до заяви про забезпечення позову від 18.11.2022 біля відтиску печатки «Згідно з оригіналом» - виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою.

Таким чином, ОСОБА_7 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення саме на підставі того, що підписи наявні в позовній заяві про внесення змін до свідоцтва про права на спадщину за законом, додатках до неї та заяви про забезпечення позову не належать померлій ОСОБА_9 , а виконані іншою особою, що підтверджено двома висновками експерта №СЕ-19/104-24/5909-ПЧ від 13.02.2024 року та № 515- 25 від 13.05.2025 року.

Вказує, що слідчим суддею не було витребувано та не досліджено матеріали кримінального провадження №0001123, а тому не зрозуміло, яким чином слідчим суддею встановлено, що орган досудового розслідування провів всі необхідні заходи та закрив кримінальне провадження саме з належних підстав.

Проте матеріали кримінального провадження містять докази та підтвердження складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, "Підробка документів, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб" однак органом досудового розслідування та слідчим суддею проігноровано даний факт.

У суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на їх задоволенні.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, його неявка не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку адвоката, перевіривши надані матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення, враховуючи, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 24 листопада 2025 року не була направлена на адресу апелянта, з метою не порушення права на до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження дізнавач, слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, на досудовому провадженні, можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

За результатами розгляду скарги слідчий суддя, як це встановлено ч. 2 ст. 307 КПК України, вправі прийняти одне з передбачених цією нормою рішень, в томі числі винести ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою слідчого ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 01.10.2025 року, кримінальне провадження №0001123 від 13.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Підставою для закриття кримінального провадження стали результати проведеного досудового розслідування, належного виконання слідчим вимог 4 глави КПК України, щодо збирання доказів та їх оцінки.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, показань, речових доказів і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Під час досудового розслідування, дізнавачем встановлено та обґрунтовано обставини подій та їх наслідки, що вказано у постанові про закриття кримінального провадження.

Встановлено, що в провадженні ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувало на розгляді кримінальне провадження №0001123 від 13.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування встановлено, що 13.10.2023 до ЧЧ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що невстановлені особи склали завідомо підроблені документи, на підставі яких заволоділи правом на майно заявника, чим спричинили останній шкоду, сума якої встановлюється.

В ході досудового розслідування в якості потерпілої допитана ОСОБА_7 , яка пояснила, що в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа №175/3635/22 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , третя особа ПН ДМНО ОСОБА_12 про внесення змін до свідоцтва про спадщину за законом та зазначила, що підпис який нанесено на позовну заяву від 18.11.2023 року, та заяву про зміну предмету позову від 07.12.2022 року не належить ОСОБА_9 . ОСОБА_7 виразила підозру про підроблення підпису ОСОБА_9 на позовній заяві та інших.

Разом з тим, обставини, які стосуються вищевказаного цивільного спору заразі є наступними.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер молодший син ОСОБА_9 - ОСОБА_11 .

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців ОСОБА_11 увійшли, його мати - ОСОБА_9 , дружина - ОСОБА_7 (заявник у кримінальному провадженні) та його діти - ОСОБА_11 , ОСОБА_10 .

Після смерті ОСОБА_11 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , житловою площею 100,6 кв.м.; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1200 та. що розташована за адресою АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером №:01:021:0016 з розташованим на ній житловим будинком загальною площею 296,5 кв.м., право власності на який після смерті ОСОБА_11 було зареєстровано за ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ; автомобіль марки ЗАЗ 110558-44, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; мотоцикл марки HONDA SCV 100FE, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОАВТОТЕХКОМПЛЕКТ» у розмірі 97,8219 відсотків статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті становить 192 807,00 грн.: частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХПРОМ-ЦЕНТР» у розмірі 9,276 відсотків статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті становить 10 250 грн. 00 коп., та грошових коштів, що знаходяться на зберіганні AT КБ «ПРИВАТБАНК».

25 червня 2018 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 звернулися діти померлого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_11 . Також 19 вересня 2018 року до нотаріуса звернулася дружина померлого ОСОБА_7 з аналогічною заявою.

19 вересня 2018 року між ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 було укладено Договір про поділ спадкового майна, що вище перелічене.

Не маючи змоги особисто звернутися до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини через погіршення стану здоров`я, ОСОБА_9 направила відповідну заяву поштою. Однак, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 від 24 червня 2020 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що протягом шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_11 не отримувала від ОСОБА_9 заяви про прийняття спадщини.

Не погоджуючись з таким рішенням нотаріуса, ОСОБА_9 звернулась до суду з позовом про надання їй додаткового строку на прийняття спадщини.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року (справа № 175/3199/21 провадження № 2/175/974/21) ОСОБА_9 визначено додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини. Вказане рішення набрало законної сили 26.10.2022 року, після того як воно було залишеним в силі постановою Верховного Суду від 26.10.2022 року (справа № 175/3199/21 провадження № 61-7224св22).

01 грудня 2022 року ОСОБА_9 в межах визначеного судом додаткового строку подала приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 заяву про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_11 . Підпис ОСОБА_9 на заяві посвідчено нотаріально. Заяву зареєстровано в реєстрі за № 9660.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на положення ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_9 подавши вказану заяву набула права власності на 1/4 частку у спадщині після смерті свого сина ОСОБА_11 . Момент виникнення юридичного факту набуття права власності на спадщину також роз`яснено Верховним Судом у постанові від 22.03.2023 року по справі № 463/6829/21-ц. З цього ж моменту, успадковані ОСОБА_9 права перейшли вже до її спадкової маси, яку можуть успадкувати вже її спадкоємці.

Бажаючи здійснити державну реєстрацію своїх прав, а також враховуючи, що все спадкове майно її померлого молодшого сина вже розподілене та зареєстроване між його дружиною та дітьми, ОСОБА_9 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2022 рок) та заявою про забезпечення позов/ віл 18 листопада 2022 року. 07 грудня 2022 року ОСОБА_9 подала до суду заяву про уточнення предмета позову та просила визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті її сина ОСОБА_11 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, 27.12.2022 року, ПН ДМНО ОСОБА_12 своєю постановою відмовила ОСОБА_9 у видачі свідоцтв про право па спадщину за законом, у зв`язку з видачею таких свідоцтв на все спадкове майно ОСОБА_11 його дружині та дітям. Вказана постанова додатково підтвердила той факт, що реєстрація майна за ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перешкоджає ОСОБА_9 реалізувати своє право на 1/4 частку у спадщині після смерті свого молодшого сина.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла сама ОСОБА_9 , не встигнувши при цьому здійснити реєстрацію свого вищезазначеного права власності.

За життя ОСОБА_9 склала заповіт від 16.11.2021 року, згідно якого все майно та права заповіла своїй єдиній живій дитині - старшому синові ОСОБА_13 . Встановлено, що підписання вказаного заповіту особисто ОСОБА_9 підтверджується висновком експерта від 13.01.2025 року №1958-24 за результатами проведеної почеркознавчої експертизи у цивільній справі №201/8409/23.

14 липня 2023 року ОСОБА_13 належним чином прийняв спадщину після смерті своєї матері, тобто набув (успадкував) права ОСОБА_9 , у тому числі на 1/4 частину майна ОСОБА_11 , яке вона у свою чергу набула 01.12.2022 року прийнявши таке майно як спадщину.

ОСОБА_13 , після прийняття спадщини своєї матері, до складу якої увійшла і 1/4 частини майна, що належала ОСОБА_11 , 21.07.2023 року звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з власним позовом від свого імені, висунувши до ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (третя особа - приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_12 ) вимоги про визнання за ОСОБА_13 , права власності на 14 частину спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_11 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області вирішено слухані справу № 175/3635/22 за позовом ОСОБА_13 .

24 квітня 2024 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 175/3635/22 позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (третя особа - приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_12 ) - задоволено, визнано за ОСОБА_13 право власності на 1/4 частину майна, яка належала ОСОБА_11 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 січня 2025 року постановою Дніпровського апеляційного суду вищевказане рішення суду залишене без змін, а отже, враховуючи положення ст. 273 ЦПК України, рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

Ухвалюючи своє рішення апеляційний суд. зокрема, зазначив, що справа слухається за позовом саме ОСОБА_13 . Колегія апеляційного суду також не прийняла доводи апелянтів ( ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ) щодо непідписання ОСОБА_9 позовної заяви та заяви про забезпечення позову, оскільки такі твердження не впливають на перехід віл померлої матері ( ОСОБА_16 ) до її сина ( ОСОБА_13 ), як спадкоємця першої мерій спадкування матеріальних прав, зокрема, за заповітом, яким передано як спадкування усього майна, так і прав бути залученим позивачем у даній справі.

Таким чином, враховуючи ті факти, що ОСОБА_13 успадкував спірне майно від ОСОБА_9 , яка до тою успадкувала таке майно від ОСОБА_11 , документами, які породили юридичні наслідки у вигляді виникнення у ОСОБА_13 права вимагати визнання права власності на таке майно є:

- рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області віл 27 квітня 2022 року по справі № 175/3199/21, яке набрало законної сили 26.10.2022 року;

- заява ОСОБА_9 про прийняття спадщини від 01.12.2022 року, подану приватному нотаріусу ДМНО ОСОБА_12 , зареєстрована в реєстрі за №9660;

- заповіт ОСОБА_9 від 16.11.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_17 , зареєстровано у реєстрі за № 1488, відповідно до якого ОСОБА_9 заповіла ОСОБА_13 своє майно та права, що їй належали на момент смерті, а також все те, на що вона матиме право, зокрема на частку у спадщині після смерті ОСОБА_11 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заява ОСОБА_13 про прийняття спадщини від 13.02.2023 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 .

Саме сукупність вищезазначених правочинів породила у ОСОБА_13 право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на частину спадщини після смерті його молодшого брата ОСОБА_11 .

У свою чергу, позовна заява про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2022 року з додатками, заява про забезпечення позову від 18 листопада 2022 року з додатками, заява від 07 грудня 2022 року про уточнення предмета позову, що подані ОСОБА_9 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, не породили жодних юридичних наслідків, адже такі заяви судом не розглядалися та по ним не виносилося судове рішення по суті спору.

Суспільна небезпечність злочину визначається тим, що його вчинення не тільки порушує нормальну діяльність органів державної влади, органів самоврядування, підприємств, установ, організацій, але й може завдати істотної шкоди правам і законним інтересам фізичних та юридичних осіб, сприяє вчиненню інших більш тяжких злочинів.

Предметом злочину є: 1) посвідчення або інший документ, який надає права або звільняє від обов`язків і який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадяиином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи (нею, наприклад, може бути працівник установи паспортної служби, голова міської ради та ін.); 2) печатки, штампи чи бланки підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності; 3) інші офіційні печатки, штампи чи бланки.

З об`єктивної сторони злочин полягає в таких альтернативних діях:

а) підроблення посвідчення або іншого документа; б) збут підробленого документа; в) виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печаток, штампів чи бланків; г) збут підроблених печаток штампів чи бланків.

Підроблення посвідчення або іншого документа це: а) повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній (відтворення як матеріальної форми, так і змісту носія інформації); б) внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей (наприклад, бездоганно оформлений листок тимчасової непрацездатності, виданий завідомо здоровій людині);

в) зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту тощо): г) підроблення відбитків штампа, печатки як необхідного реквізиту документа.

Виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків це їх створення будь-яким способом (кустарним, друкарським) або внесення змін у справжній штамп, печатку чи бланк (наклеювання літер або цифр, взятих з одного кліше, на місце видалених з іншого).

Злочин вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 358 КК України дій.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і спеціальною метою використання підробленого документа, штампа, печатки чи бланка за призначенням як самим підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає бажання винного набути певних суб`єктивних прав або звільнитися від юридичних обов`язків. Якщо мета інша - склад злочину відсутній.

Під час досудового розслідування встановлено, то позовна заява про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2022 року з додатками, заява про забезпечення позову від 18.11.2022 року з додатками, заява від 07 грудня 2022 року про уточнення предмета позову, що подані ОСОБА_9 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, не породили жодних юридичних наслідків, адже такі заяви судом не розглядалися та по зим не виносилося судове рішення по суті спору.

Відповідно до оскаржуваної постанови слідчий дійшов висновку, що склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України не вбачається, у зв`язку з відсутністю ознак складу вказаного правопорушення.

За змістом ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положенням статті 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, в ході досудового розслідування не встановлено будь-яких суб`єктивних та об`єктивних даних, які б підтверджували факт підроблення документів у вказаному кримінальному провадженні.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0001123, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Самостійність слідчого в його процесуальній діяльності згідно ч. 5 ст. 40 КПК України на засадах змагальності сторін у кримінальному провадженні відповідно до ст. 22 цього Кодексу пов`язана з обстоюванням стороною обвинувачення її правової позиції самостійно, чим визначаються дискреційні повноваження слідчого за ст.ст. 93, 223 КПК України у збиранні доказів за допомогою визначених на власний розсуд слідчих дій.

Таким чином, в ході досудового розслідування слідчому не вдалося встановити ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, та постановлено постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя погодився з висновками слідчого і зазначив, що постанова слідчого є достатньо мотивованою, обґрунтованою, а її зміст відповідає фактичним обставинам справи.

Слідчий суддя, при розгляді матеріалів, вірно проаналізував скаргу адвоката ОСОБА_6 та інші, зібрані по провадженню докази, здобуті слідчим при проведенні розслідування та прийшов вірного висновку, що досудове розслідування проведено повно та всебічно, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи скарги фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого та оцінкою ним зібраних під час досудового розслідування доказів.

Крім того, колегією суддів не встановлено й істотних порушень вимог КПК України, а у скарзі адвоката ОСОБА_6 не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставою для скасування судового рішення.

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 24 листопада 2025 року, задовольнити та поновити строк.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 24 листопада 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4