Провадження №11-кп/991/70/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 ,

розглянула питання про накладення на обвинуваченого ОСОБА_8 [ ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дружківка Донецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ] грошового стягнення під час розгляду апеляційних скарг на вирок Вищого антикорупційного суду від 02.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000824 від 23.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 368, частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 369 Кримінального кодексу України.

Історія провадження

1.02.12.2025 вироком Вищого антикорупційного суду (1) ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 роки і конфіскацією 1/2 належного йому майна. На підставі частини 4 статті 70 КК призначено остаточне покарання [шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим] у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 роки і конфіскацією належного йому майна; (2) ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 369 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців без конфіскації майна.

2.29.12.2025, 30.12.2025 та 02.01.2026 на цей вирок захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та прокурор ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.

3.08.01.2026 суддя-доповідач Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду відкрив апеляційне провадження за апеляційними скаргами, вжив заходи щодо підготовки до апеляційної розгляду.

4.19.01.2026 суддя-доповідач призначив апеляційний розгляд апеляційних скарг на 11.02.2026 о 09:30 та постановив викликати в судове засідання обвинувачених.

5.09.02.2026 до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про відкладення апеляційного розгляду.

6.11.02.2026 обвинувачений ОСОБА_8 , будучи викликаним у встановленому КПК порядку, в судове засідання не з`явився.

Позиція учасників судового провадження

7.Прокурор стверджував, що наявні підстави для накладення на обвинуваченого ОСОБА_8 грошового стягнення.

8.Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Оцінка та мотиви Суду

9.Апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 (частина 1 статті 405 КПК).

10.Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК (частини 1, 2 статті 318 КПК).

11.Обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь (частина 4 статті 401 КПК).

12.Обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це (пункт 1 частини 7 статті 42 КПК).

13.Частина 1 статті 138 КПК містить перелік поважних причин неприбуття особи на виклик, зокрема, обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини) (пункт 5), а також інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик (пункт 8).

14.Отже, відповідно до положень статей 42, 138, 401 КПК беззаперечним обов`язком обвинуваченого є його явка за викликом до суду, а в разі наявності поважних причин неможливості прибути у визначений час за викликом до суду обвинувачений зобов`язаний заздалегідь повідомити про це суд.

15.Згідно із частиною 1 статті 323 КПК, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

16.Положеннями статті 139 КПК визначені наслідки неприбуття на виклик, зокрема, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин на виклик суду або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 1 статті 139 КПК).

17.Грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених КПК, за невиконання процесуальних обов`язків. Таке стягнення під час судового провадження накладається ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою (частини 1, 2 статті 144 КПК). Суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення (частина 3 статті 146 КПК).

18.Отже, Суд при вирішенні питання щодо наявність підстав для накладення на обвинуваченого грошового стягнення має встановити: (1) чи був обвинувачений викликаний в судове засідання у встановленому КПК порядку та (2) чи наявні поважні причини неможливості прибути за викликом до суду у визначений час.

19.Суд надає ствердну відповідь на перше питання, а на друге - негативну.

20.Щодо належного виклику обвинуваченого ОСОБА_8 в судове засідання Суд зазначає, що: (1) ухвалою від 19.01.2026 суддя-доповідач призначив апеляційний розгляд на 11.02.2026 о 09:30 та відповідно до частини 4 статті 401 КПК постановив викликати в судове засідання обвинувачених; (2) копія зазначеної ухвали разом із повісткою про виклик була одержана обвинуваченим ОСОБА_8 20.01.2026 в системі «Електронний суд» та відповідно до даних трекінгу АТ «Укрпошта» поштове відправлення № R57 було одержане обвинуваченим 30.01.2026 за місцем його проживання у місті Дружківка Донецької області; (3) факт обізнаності обвинуваченого щодо дати, часу та місця апеляційного розгляду також підтверджується направленими обвинуваченим до Суду клопотаннями про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про відкладення апеляційного розгляду із зазначенням конкретних відомостей щодо призначеного судового засідання, в яке обвинувачений не з`явився; (4) отже, обвинувачений ОСОБА_8 був викликаний в судове засідання, що відбулося 11.02.2026, в порядку, передбаченому статтею 135 КПК, та наявні належні підтвердження отримання обвинуваченим такої повістки про виклик згідно із положеннями статті 136 КПК.

21.При цьому обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином викликаним в судове засідання, до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для участі в судовому засіданні не прибув та у визначений в судовому виклику час (а також протягом здійснення апеляційного розгляду) не був авторизований в підсистемі відеоконференцзв?язку ЄСІТС (тобто перебував у статусі «offline») для участі в судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, про що секретар судового засідання за иолврезультатами здійснення відповідної перевірки під час судового засідання повідомила колегію суддів.

22.У клопотанні про відкладення судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що його участь під час судового засідання є об`єктивно неможливою з огляду на: 1) запровадження на території Донецької області комендантської години з 15:00 до 11:00, 2) припинення руху потягів у напряму Донецької області, що унеможливлює його прибуття до приміщення Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для участі в судовому засіданні, 3) перебування місця його проживання у зоні активних бойових дій, постійних ракетних ударів, регулярних відключень електроенергії та відсутності стабільного Інтернет-зв`язку.

23.За результатами розгляду цього клопотання суд дійшов висновку, що відсутні поважні причини неприбуття обвинуваченого за судовим викликом, з огляду на таке: (1) обвинувачений в обґрунтування клопотання про відкладення навів загальні твердження щодо існування обставин, що на його переконання унеможливлюють прибуття для участі в судовому засіданні в приміщенні суду або поза його межами в режимі відеоконференція, проте до такого клопотання не долучені будь-які документальні підтвердження, що свідчать про поважні причини неявки обвинуваченого. Зокрема, обвинувачений зазначив про відсутність залізничного сполучення між Донецькою областю та іншими регіонами України, проте не навів жодних доводів щодо об`єктивних перешкод використання альтернативних засобів пересування; (2) обвинуваченим наведені обставини, які мають загальний та триваючий характер, оскільки зумовлені широкомасштабною збройною агресією рф проти України, зокрема, запровадження комендантської години, введення на території України правового режиму воєнного стану, перебування Донецької області у зоні активних бойових дій, відключення електроенергії тощо. Водночас Суд зазначає, що їх автоматичне та безумовне врахування судом апеляційної інстанції як достатньої та поважної підстави для невиконання процесуальних обов`язків фактично призвело б до унеможливлення (блокування) апеляційного перегляду в кожному випадку, коли учасник судового провадження проживає на території, де тривають або потенційно можуть тривати бойові дії; (3) під час судового засідання прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово, у тому числі нещодавно, брав участь в режимі відеоконференції під час апеляційного розгляду в іншому кримінальному провадженні, при цьому були відсутні будь-які технічні проблеми зі встановленням зв`язку із обвинуваченим, його якістю та відповідно проведенням таких засідань. Крім того, прокурор стверджував, що обвинувачений декілька разів особисто з`являвся до приміщення суду апеляційної інстанції та безпосередньо брав участь у судових засіданнях; (4) обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, проте, як зазначалося раніше, на момент апеляційного розгляду він не був авторизований у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС, тобто перебував у статусі «offline». При цьому відповідно до частини 6 статті 336 КПК ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку тощо несе учасник кримінального провадження, який подав відповідне клопотання.

24.Отже, враховуючи те, що: (1) обвинувачений ОСОБА_8 був у порядку, встановленому КПК, викликаний в судове засідання, призначене на 09:30 11.02.2026; (2) у клопотанні про відкладення апеляційного розгляду обвинувачений не навів конкретних даних та належного обґрунтування обставин, які об`єктивно унеможливлюють його прибуття до суду та / або участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, - Суд визнає причини неявки обвинуваченого ОСОБА_8 в судове засідання неповажними та доходить висновку про необхідність застосування до нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення грошового стягнення.

25.Враховуючи те, що невиконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладеного на нього процесуального обов`язку з`явитися за викликом до суду мало одноразовий характер, колегія суддів вважає доцільним накласти на обвинуваченого грошове стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому законом, - 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 664 грн (абзац 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»).

26.Керуючись статтями 42, 110, 132, 138, 139, 144, 146, 318, 323, 405 КПК, колегія суддів постановила:

1.Накласти на обвинуваченого ОСОБА_8 грошове стягнення у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 664 грн.

2.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до положень статті 147 КПК він має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення із наведенням обґрунтованих доводів про безпідставність накладення грошового стягнення. Клопотання подається до суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3