05.02.2026 Справа № 940/194/26
Провадження по справі № 1-кс/940/22/26
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2026 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявниці адвоката ОСОБА_3 , начальника Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах заявниці ОСОБА_5 , звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з скаргою, в якій просить зобов`язати службових осіб відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, що містяться у заяві ОСОБА_5 , поданої на ім`я начальника відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 20.01.2026.

В обґрунтування скарги зазначено, що 20.01.2026 на ім`я начальника відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від ОСОБА_5 було подано заяву про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України. Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, станом на 03.02.2026 інформації про внесення відомостей, зазначених у поданій ОСОБА_5 заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявницею не отримано.

За таких обставин, представник заявниці в порядку ст. 303 КПК України звернувся із скаргою до слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області.

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просивзадовольнити її у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, вказуючи, що представник КП «Тетіївводоканал» ОСОБА_8 є контролером, а не службовою особою підприємства, відповідно не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України. Більш того, відсутні відомості спричинення заявниці ОСОБА_5 істотної шкоди, сума заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення та водопостачання - 8882,00 гривень, яка зазначена заявницею у заяві, не є істотною шкодою, тому, не вбачається ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, натомість у цьому випадку наявні цивільно-правові відносини. Крім того, прокурор зауважив, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і представник заявниці не порушував питання про поновлення цього строку.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали,заслухавши учасників скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів встановлено, що 20.01.2026 ОСОБА_5 на ім`я начальника відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій просить прийняти заяву та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення громадянкою ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.

Ця заява про кримінальне правопорушення була отримана уповноваженою особою відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 20.01.2026.

Станом на час розгляду скарги відомості, що містяться у заяві ОСОБА_5 від 20.01.2026, не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у порядку, передбаченому КПК України (п. 18 ч. 1 статті 3 КПК України). У межах судового контролю слідчий суддя здійснює розгляд скарг на бездіяльність слідчого та прокурора, відповідно до ст. 303 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Для висновку про бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР необхідно встановити, що подана заява дійсно є заявою про вчинення кримінального правопорушення та містить відповідні відомості.

У п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчий суддя надає оцінку змісту заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 року за № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 14 глави 2 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 року за № 298, при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із ч. 1 ст. 2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. До того ж, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави зробити висновок, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2, п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення діяння, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У своїй постанові від 16.05.2019 року Верховний Суд у справі № 761/20985/18 зазначив: «...положеннями статті 3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Так, із змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення, датованої 20 січня 2026 року, вбачається, що в червні 2025 року на адресу ОСОБА_5 від КП «Тетіївводоканал» надійшов лист-повідомлення про наявність заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення та водопостачання у розмірі 8882,00 гривень, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Тетіїв, провулок Сухомлинського, буд. 10. Завниця ОСОБА_5 зазначає, що вказана заборгованість є помилковою та такою, що не відповідає дійсності, оскільки за даною адресою майже не проживають. Більш того, у 2021 році в будинку було замінено лічильник холодної води, замість якого було встановлено лічильник № 1298291 з показниками на лічильнику 79 м3, у подальшому в 2022 році в присутності представника КП «Тетіївводоканал» було встановлено інший лічильник №1298292 з показниками на лічильнику 362 м3. Водночас, при зверненні у 2025 році до КП «Тетіївводоканал» заявниця дізналась про відсутність Акту, який при пломбуванні лічильника холодної води представник КП «Тетіївводоканал» ОСОБА_8 повинна була передати до КП «Тетіївводоканал», а примірник Акту залишити їй, що в подальшому вплинуло на неправильний розрахунок використаної холодної води. Тому, заявниця вважає такі дії ОСОБА_11 службовим недбальством, що завдало їй значної шкоди.

За наведених обставин, заявниця ОСОБА_5 просила прийняти заяву та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення громадянкою ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.

Однак, на переконання слідчого судді, подана ОСОБА_5 заява про вчинене кримінальне правопорушення від 20 січня 2026 року, не відповідає вищевикладеним вимогам діючого законодавства.

Так, диспозиція статті 367 КК України передбачає кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

З об`єктивної сторони службову недбалість характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом права та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаними діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.

Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.

Водночас слід зазначити, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 367 КК України, є заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Згідно з примітками 3 та 4 до ст. 364 КК України істотною шкодою у статях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім того, відповідальність за ст. 367 КК України настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені у цій статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, іншими словами, якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Однак, у заяві про вчинення кримінального правопорушення не зазначено фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, передбаченої частинами 3, 4 примітки до ст. 364 КК України, що завдана заявниці ОСОБА_5 діями або бездіяльністю представника КП «Тетіївводоканал» громадянкою ОСОБА_6 . Більш того, заява не містить обставин, які б вказували на те, що представник КП «Тетіївводоканал» ОСОБА_6 є службовою особою підприємства, що є обов`язковою умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.

Відтак, на переконання слідчого судді, заява ОСОБА_5 не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що б надавали підстави для кваліфікації відомостей, викладених у її заяві від 20 січня 2026 року.

З огляду на зазначене, бездіяльність службових осіб відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 20 січня 2026 року, яку ОСОБА_5 оскаржує, відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, з огляду на встановлені у ході розгляду скарги обставини, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_5 від 20 січня 2026 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 3, 9, 24, 25, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_5 від 20 січня 2026 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 14 год 00 хв. 09 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_12