Справа № 548/2649/25
Провадження №1-кп/548/70/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

11 березня 2026 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000361 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурбино, Семенівського району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, працюючого оператором ТОВ «Агрофірма ДніпроАгролан», не одруженого, такого що має на утриманні має двох малолітніх дітей 2018 та 2021 року народження, такого що не є особою з інвалідністю, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на пропозицію неправомірної вигоди службовим особам в своїх інтересах, 14.11.2025 о 22 годині 28 хвилин, перебуваючи біля свого автомобіля ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв поблизу господарства №38 по вулиці Шевченка в с. Хильківка Лубенського району Полтавської області, усвідомлюючи те, що працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами, при виконанні своїх службових обов`язків та діють згідно із Законом України «Про Національну поліцію» та функціональних обов`язків у частині вжиття заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень, їх припинення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, пропонував останнім неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів сумами 5, 7 та 10 тисяч гривень, за нескладання щодо нього матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, п`ятою статті 121, частиною другою статті 122 та частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Начальником СРПП ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 повідомлено до диспетчерського центру служби «102» про дану подію.

У подальшому,працівники СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області відмовилися від пропозиції неправомірної вигодита відносно ОСОБА_4 складено матеріали про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, п`ятою статті 121, частиною другою статті 122 та частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції надати службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України.

У судовому засіданні прокурор у вступній промові запропонував здійснювати дослідження доказів в порядку частини третьої статті 349 КПК України, обмежившись дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та допитом обвинуваченого.

ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав, щиро розкаявся, підтримав порядок дослідження доказів в порядку частини третьої статті 349 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримала спрощений порядок дослідження доказів в порядку частини другої статті 349 КПК України

Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

З огляду на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, прокурор та обвинувачений у судовому засіданні не оспорювали фактичні обставини провадження, суд зі згоди усіх учасників відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Водночас, суд попередньо з`ясував правильне розуміння ОСОБА_4 змісту обставин кримінального правопорушення, відсутність сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснив, що в такому разі він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся, вказав, що була необхідність поїхати з меншою дитиною до лікаря. Зупинили працівникик поліції з метою перевірки документів та уклали протокол. Пропонував двічі, розумів, що працівники поліції були при виконанні службових обов`язків.

Встановлені обставини кримінального правопорушення вказують на те, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за частиною першою статті 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Отже, в діях ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, як пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення останньою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, з використанням її службового становища, зокрема з метою уникнення адміністративної відповідальності обвинуваченим за частинами першою, п`ятою статті 121, частиною другою статті 122 та частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При визначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

З огляду на мету покарання та принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно зі статтею 12 КК України діяння, передбачене частиною першою статті 369 КК України, є нетяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Щодо даних про особу винного суд враховує, що обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей, цивільна дружина у пологовому будинку; на диспансерному обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався. Центр надання адміністративних послуг Оболонської сільської ради повідомив, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, скарг на його поведінку до сільської ради не надходило, не є депутатом місцевої ради.

З огляду на викладене, суд на підставі встановлених обставин вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, визначеного санкцією частини першої статті 369 КК України, за якою він обвинувачується.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про розстрочку суми штрафу, у разі його призначення судом, через складне матеріальне становище ОСОБА_4 , неможливістю здійснити оплату одним платежем за наслідками необхідності сплати інших штрафів.

Відповідно до положень частини четвертої статті 53 КК України, враховуючи майновий стан обвинуваченого, у проханні останнього про призначення штрафу з розстрочкою, суд вбачає наявність об`єктивних факторів, які можуть ускладнити виконання судового рішення, тому вважає можливим розстрочити сплату штрафу на 10 місяців рівними частинами по 1700 грн 00 копійок щомісяця.

Також, суд вважає необхідним роз`яснити особі, що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами, він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та у строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє орган пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на час набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов у справі не був заявлений.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 369-371, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі частини четвертої статті 53 КК України розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень рівними частинами на строк 10 місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі 1700 гривень щомісячно, до 25 числа кожного місяця, починаючи з дня набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини другої статті 26 КВК України в разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами, він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно із частиною четвертою статті 26 КВК України у разі несплати засудженим чергового платежу призначеного штрафу з розстрочкою, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням уповноваженого органу з питань пробації замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на час набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-1 (один) DVD-R диск із відеозаписами з нагрудної камери працівника СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за 14.11.2025, який зберігається у матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком суду законної сили залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000361.

Згідно із частиною шостою статті 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1