Єдиний унікальний номер судової справи 201/2706/26
Номер провадження 1-кс/201/711/2026
СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання слідчого ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000830, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків Харківської області, громадянки України, зі слів із вищою юридичною освітою, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

встановив:

Слідчий слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 поданого в межах кримінального провадження № 0000830, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2025 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 19 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000830 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України за наступних обставин.

Після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, не пізніше 09 вересня 2024 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений) представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності залучено до конфіденційного співробітництва громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, діючи умисно, в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в ході спілкування в мобільному застосунку «Telegram» з представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований в соціальній мережі «Telegram» під ім`ям « ОСОБА_8 », надала добровільну згоду на допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом збору та передачі останньому інформації про розташування, переміщення військової техніки і особового складу ЗС України, а також оперативної обстановки на території Харківської області.

При цьому громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана спеціальною службою Російської Федерації - ФСБ РФ для проведення підривної діяльності проти України.

Так, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної держави - співробітника ФСБ РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 01.07.2025 о 07:52, перебуваючи у місті Харків Харківської області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно з корисливою метою при цьому усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою власного акаунту в мобільному застосунку «Telegram», зареєстрованого під нікнеймом « ОСОБА_9 », ім`я користувача « ОСОБА_10 », ОСОБА_11 (зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 ), надсилала у вигляді текстових повідомлень та зображень місцевості із відповідними помітками співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в мобільному застосунку «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_8 » інформацію:

- про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ поблизу населеного пункту Черкаські Тишки Харківської області за координатами: 50.12942, 36.37633;

- про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ поблизу населеного пункту Черкаські Тишки Харківської області за координатами: 50.12950, 36.37658:

- про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ поблизу населеного пункту Черкаські Тишки Харківської області за координатами: 50.12937, 36.37729:

- про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 за координатами: 50.12955, 36.37722.

Поширення вказаної інформації може нанести шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, підірвати стан боєготовності військових формувань України, негативно вплинути на виконання військовими частинами (підрозділами) визначених бойових завдань, нести загрозу життю і здоров`ю їх військовослужбовців та використовуватись в проведення підривної діяльності проти України.

Крім того, вказана інформація про місця розташування особового складу та військової техніки Сил оборони України, місця облаштування оборонних та інженерних військових споруд Сил оборони України не була розміщена у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, Головним Управлінням розвідки Міністерства оборони України на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ, дозвіл на її поширення не надавався.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

06 січня 2026 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 була затримана в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06 січня 2026 року.

06 січня 2026 року слідчим слідчого відділу 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

08 січня 2026 року слідчим суддею Соборного районного суду міста Дніпра відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 години 30 хвилин 05 березня 2026 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2026 року ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року, якою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишено без змін.

На підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 02 березня 2026 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 19 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000830 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 06 травня 2026 року.

Внаслідок особливої складності кримінального провадження необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема: виконати всі вимоги, передбачені Інструкцією «Про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні», затвердженої Наказом № 114/1042/516/1199/936/1687/51 від 16.11.2012, та ст. ст. 255, 256 КПК України; отримати висновки судових комп`ютерно-технічних експертиз, провести їх огляд та аналіз; призначити судову лінгвістичну експертизу; встановити та допитати свідків, які можуть бути обізнані про протиправну діяльність ОСОБА_4 ; з урахуванням відомостей, отриманих в ході проведення експертиз, підготувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій необхідно для закріплення доказової бази наявної у кримінальному провадженні і забезпечить повноту та неупередженість проведеного розслідування. Проведення вказаних експертних досліджень, слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу. Висновки експерта матимуть істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду.

Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події. Для проведення зазначених процесуальних дій необхідний строк не менше чотирьох місяців.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, підозрюваній ОСОБА_4 слід продовжити застосований до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику в клопотанні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі (п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі), з конфіскацією майна або без такої. з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на окуповану територію, або в РФ.

Вказаній обставині також сприяє той факт, що підозрювана до затримання постійно мешкала в місті Харкові Харківської області, яке розташоване поруч з лінією розмежування з окупованою територією та поруч з яким триває активна фаза бойових дій.

Наявність передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтована тим, що у разі не продовження підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: маючи доступ до власного облікового запису в мобільному додатку «Телеграм», може за допомогою іншого пристрою видалити відповідні дані, які стосуються вчинення нею протиправних дій та повідомити осіб, котрим вона поширювала відповідну інформацію, та які також можуть видалити сліди листування із останньою.

Існування передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на експерта у цьому ж кримінальному провадженні, а також на осіб, які на теперішній час поки не надали органу досудового розслідування покази шляхом погроз, підкупу, вмовлянь тощо.

Ризик незаконного впливу на експертів є актуальним, з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання за необхідності показань від осіб, які є експертами, у кримінальному провадженні, а саме усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. ст. 23, 356 КПК України.

Наявність передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі, за допомогою телефонних засобів зв`язку з представником іноземної держави ОСОБА_7 , який займає посаду співробітника ФСБ РФ, що об`єктивно може зашкодити встановленню істини у цій справі, оскільки останній причетний до його вчинення.

Існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється в умовах воєнного стану в ініціативному наданні допомоги представнику іноземної держави у веденні підривної діяльності проти України, тому зважаючи на лояльність останньої до РФ, котра здійснює збройну агресію проти України, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрювана буде мати можливість вчинити нове кримінальне правопорушення або ж продовжити злочин, в якому підозрюється.

Застосування більш м?якого запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 неможливе, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, а саме:

- застосування особистого зобов`язання не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- застосування особистої поруки є неможливим через відсутність осіб, які б могли взяти на себе передбачені законом процесуальні обов?язки;

- застосування домашнього арешту є неможливим, оскільки місто Харків Харківської області (де до затримання постійно мешкала підозрювана) розташоване поруч з лінією розмежування з окупованою територією та поряд з ним відбуваються активні бойові дії, що унеможливлює здійснення належної перевірки виконання підозрюваною умов цього запобіжного заходу, та може призвести до ухилення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176, ч. 3 ст. 183 КПК України, до неї може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За наведених обставин слідчий за погодженням із прокурором клопочить про продовження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просила його задовольнити з наведених нею підстав.

Вказала, що підозрювана вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнає, після затримання від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України відмовилась.

В якості доповнень надала належним чином завірену копію ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08.01.2026 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28.01.2026 року, ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 02.03.2026 року.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження його підзахисній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спираючись на необґрунтованість і недоведеність заявлених стороною обвинувачення ризиків, як, по суті, є абстрактними та такими, що не підтверджені жодними доказами. Тим більше, зауважив, що його підзахисна має вищу юридичну освіту, позитивно характеризується за місцем проживання та має тяжкі хронічні хвороби, серед яких - лакунарний ішемічний інсульт, перенесений у 2025 році.

Свою правову позицію захисник ОСОБА_5 виклав у письмових запереченнях, які подав через канцелярію суду та посилаючись на практику ЄСПЛ, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2025 року у справі № 204/3484/25, просив відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати до його підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

У разі, якщо слідчий суддя дійде висновку про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На обґрунтування своїх доводів захисник надав копію характеристики ОСОБА_4 за місцем проживання від 01.03.2026 року, копію виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) № 9.19121 від 03.10.2025 року відносно ОСОБА_4 , копії медичних документів та обстежень ОСОБА_4 , копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2025 року в справі № яґ204/3484/25.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала правову позицію захисника ОСОБА_5 у повному обсязі.

Стосовно обставин інкримінованого кримінального правопорушення та повідомленої підозри ОСОБА_4 відмовилась давати пояснення на підставі ст. 63 Конституції України.

Вказала, що на момент затримання проживала у м. Харкові з своїм співмешканцем та займалася торгівлею овочами та фруктами, має вищу юридичну освіту та працювала в органах прокуратури та суду, в подальшому з 2008 року зареєструвалася, як фізична особа-підприємець. Вказала, що має тяжкі хронічні захворювання, в тому числі, гіпертонічну хворобу, у 2025 році перенесла лакунарний ішемічний інсульт та перебувала на стаціонарному лікуванні.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що групою слідчих слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів, розслідується кримінальне провадження, внесене 19 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000830 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

06 січня 2026 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 була затримана в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06 січня 2026 року.

06 січня 2026 року слідчим слідчого відділу 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

08 січня 2026 року слідчим суддею Соборного районного суду міста Дніпра відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 години 30 хвилин 05 березня 2026 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2026 року ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року, якою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишено без змін.

На підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 02 березня 2026 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 19 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000830 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 06 травня 2026 року.

Внаслідок особливої складності кримінального провадження необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема: виконати всі вимоги, передбачені Інструкцією «Про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні», затвердженої Наказом № 114/1042/516/1199/936/1687/51 від 16.11.2012, та ст. ст. 255, 256 КПК України; отримати висновки судових комп`ютерно-технічних експертиз, провести їх огляд та аналіз; призначити судову лінгвістичну експертизу; встановити та допитати свідків, які можуть бути обізнані про протиправну діяльність ОСОБА_4 ; з урахуванням відомостей, отриманих в ході проведення експертиз, підготувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій необхідно для закріплення доказової бази наявної у кримінальному провадженні і забезпечить повноту та неупередженість проведеного розслідування. Проведення вказаних експертних досліджень, слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу. Висновки експерта матимуть істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду.

Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події.

Отримання результатів зазначених процесуальних дій зі збору доказів у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 93 КПК України, має суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та потребує додаткового часу і це цілком доведено стороною обвинувачення під час розгляду клопотання.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй кримінального правопорушення, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у витягі з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000830 від 19.08.2025 року, у рапорті начальника ГВ у м. Краматорськ 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, у повідомленні щодо виконання доручення слідчого за підписом начальника ГВ у м. Краматорськ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 29.08.2025 року з вихідним №78/2/31/1-3718, у відповіді за підписом заступника начальника ГВ у м. Краматорськ 2 у правління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 29.08.2025 року, протоколом огляду за участі спеціаліста ОСОБА_12 від 28.08.2025 року, у повідомленні за підписом начальника відділу КР ГВ у м. Краматорськ 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 10.12.2025 року за вихідним №78/2/31/1-5999, у відповіді за підписом начальника штабу - заступника командувача угрупування об`єднаних сил військової частини НОМЕР_3 від 12.12.2025 року за вихідним №УСО/5/800, у повідомленні за підписом т.в.о начальника ГВ у м. Краматорськ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 23.12.2025 року за вихідним № 78/2/31/1-6272, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії №78/2/31/1-88-Т від 14.12.2024 року, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії №78/2/31/1-115т від 25.07.2025 року, у протоколі обшуку від 06.01.2026 року, у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.01.2026 року, у протоколі повторного допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 06.01.2026 року, у протоколі огляду від 07.01.2026 року, у заяві ОСОБА_13 від 08.01.2026 року, у протоколі огляду за участі свідка ОСОБА_13 від 08.01.2026 року, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13.02.2026 року за вихідним №78/2/31/1-4т, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13.02.2026 року за вихідним №78/2/31/1-5т, у супровідному листі про направлення постанови та сейф-пакету за підписом слідчого слідчого відділу 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях від 02.02.2026 року за вихідним №78/2/13.11/78/2/13-/1030, у відповіді ГУНП в Харківській області від 06.01.2026 року за вихідним №5585-2026, у повідомленні щодо строків проведення експертизи за підписом першого заступника директора Дніпропетровського НДЕКЦ МВС від 26.02.2026 року за вихідним №19/104/9-8509-2026.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити. сховати або спотворити будь-які речі чи документи, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання (15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна або без такого). що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою та вагомість наявних доказів про вчинення останньою інкримінованого злочину проти основ національної безпеки України, що може спонукати останню переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або на окуповану територію

Тим більше, підозрювана фактично проживає у м. Харків Харківської області, яке розташоване поруч з лінією розмежування з окупованою територією та поруч з яким триває активна фаза бойових дій.

Також слідчий суддя погоджується з такими доводами слідчого, що у разі не продовження підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання може знищити, сховати або спотворити будь-які речі, що мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, маючи доступ до власних облікових записів в застосунку «Telegram», підозрювана може за допомогою іншого пристрою видалити відповідні дані, які стосуються інкримінованого злочину та повідомити осіб, котрим, за версією слідства, вона поширювала відповідну інформацію, які, у свою чергу, можуть видалити сліди переписок з нею.

На підтвердження існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику вказують такі обставини, як обставини інкримінованого кримінального правопорушення та лояльне налаштування останньої до РФ, яка здійснює збройну агресію проти України, а тому, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 буде мати можливість вчинити нове кримінальне правопорушення або ж продовжити злочин, в якому підозрюється.

Діставшись висновку про існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і слідчий суддя вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і визнає існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність визначених п. п. 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків незаконно впливати на експерта та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з підстав відсутності достатнього обґрунтування на підтвердження існування цих ризиків.

Доводи сторони захисту в цій частині знайшли своє підтвердження.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної, яка з 2018 року офіційно не працевлаштована, має вищу юридичну освіту, не судима, зареєстрована та проживає в м. Харків Харківської області, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, раніше не судима, має ряд хронічних захворювань, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країні, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування у даному випадку єдиного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваної.

На переконання слідчого судді, наведені вище обставини щодо наявності у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків постійного місця проживання, хронічних захворювань, у певній мірі зменшують встановлені ризики, але не нівелюють їх взагалі, і не можуть слугувати підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі слідства.

В цьому контексті, доводи захисника ОСОБА_5 про можливість застосування домашнього арешту із забороною залишати місце проживання з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин саме з наведених вище підстав, є непереконливими та такими, що суперечать вимогам ч. 6 ст. 176 КПК України, які за умови підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, передбачають застосування запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, що погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому відносно підозрюваної ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30 квітня 2026 року включно.

Вирішуючи питання про можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, про що просила сторона захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та конкретні обставини злочину, направленого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану достеменну обізнаність підозрюваної про ведення повномасштабних воєнних дій та збройної агресії РФ проти України, зважаючи на те, що досудове слідство триває, проводяться певні слідчі (розшукові) дії, а також на те, що кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 відноситься до переліку правопорушень, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки застосування такого альтернативного запобіжного заходу не відповідатиме тяжкості та характеру інкримінованого злочину.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тож, в цьому контексті доводи захисника ОСОБА_5 щодо можливості визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є непереконливими, адже, з урахуванням наведених вище обставин, цей запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та не буде відповідати тяжкості інкримінованого злочину та характеру наявного суспільного інтересу.

За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Під час розгляду поданого прокурором клопотання встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 страждає на ряд хронічних захворювань, що підтверджується наданими захисником ОСОБА_5 медичними документами, зокрема, з 27.09.2025 року по 03.10.2025 року перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку із лакунарним ішемічним інсультом (27.09.2025) в басейні правої та лівої середньої мозкової артерії, гострий період, з лівобічною пірамідальною недостатністю, лакінарний стан, гіпертонічну дисциркуляторну енцефалопатію ІІ ст. з лікворно-гіпертензивним синдромом, гіпертонічну хворобу ІІІ ст., 2 ст., ризику 4 Люмбалгії, остеохондроз поперекового відділу хребтау 2025 році.

На підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року начальник Державній установі «Дніпровської установи виконання покарань №4» був зобов`язаний організувати та забезпечити проходження медичного обстеження підозрюваної.

Втім, підозрювана ОСОБА_4 зазначила, що дотепер їй не проведено медичного обстеження, стан її здоров`я на даний час є незадовільним, та, з огляду на перенесений інсульт, вона має двічі на рік проходити відповідне лікування в умовах стаціонару.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що відомості про стан виконання ухвали слідчого судді у неї відсутні, це питання органом досудового не з`ясовувалось.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» невідкладно забезпечити підозрюваній ОСОБА_4 проходження медичного обстеження, а в разі необхідності - надання невідкладного, належного та достатнього медичного лікування медичними препаратами, згідно призначення лікаря, про що повідомити слідчого суддю, прокурора та слідчого в провадженні, якого знаходиться кримінальне провадження в строк до 20 березня 2026 року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 199, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0000830, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити в межах строку досудового розслідування до 30 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 30 квітня 2026 року включно.

Зобов`язати начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» невідкладно організувати і забезпечити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходження медичного обстеження, а в разі необхідності - надання невідкладного, належного та достатнього медичного лікування медичними препаратами, згідно призначення лікаря, про що повідомити слідчого суддю, прокурора та слідчого в провадженні, якого знаходиться кримінальне провадження в строк до 20 березня 2026 року.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 10 годині 00 хвилин 04 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1