Справа 127/5472/26
Провадження 1-кс/127/2279/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження № 0000096 внесеного до ЄРДР 17.02.2026, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000096 внесеного до ЄРДР 17.02.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у середині липня 2025 року точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 21.07.2025, ОСОБА_5 , усвідомлюючи наявність у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перед ним цивільно-правових зобов`язань у виді повернення боргу у сумі 276 380 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 11 551 993.05 грн., діючи умисно, з метою примушування останніх до укладення та подальшого виконання цивільно-правових угод в якості часткового погашення раніше обумовленого боргу зустрівся із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 біля ТЦ «Шок», що у м. Вінниця, мікрорайон «Вишенька».

Тоді ж, реалізуючи свій намір, спрямований на примушування останніх до виконання їх боргових зобов`язань шляхом укладення та подальшого виконання цивільно-правових угод в якості часткового погашення раніше обумовленого боргу, погрожуючи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 фізичною розправою висунув вимогу останнім переоформити належний ОСОБА_11 будинок, що за адресою АДРЕСА_2 та земельну ділянку із забудовами, що за адресою АДРЕСА_3 власником якої була ОСОБА_10 на нього. Після чого наніс ОСОБА_11 близько 3-х ударів рукою в область тулуба, від чого останній впав на землю. На дану вимогу ОСОБА_10 повідомила, що вищезазначене нерухоме майно є предметом іпотеки згідно Іпотечних договорів у АТ АБ «РадаБанк» та сума непогашеного кредиту сягала 2 065 679,61 грн, а тому на здійснення реєстраційних дій з цим майном нотаріусом накладено заборону.

З метою усунення вищевказаних перешкод ОСОБА_5 , на рахунок ТОВ «Респек-Тор», власником якого являлась ОСОБА_10 , були перераховані вищезазначені грошові кошти.

Так, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_10 перерахувати зазначені кошти у АТ АБ «РадаБанк» в якості погашення кредиту. У подальшому, 23.07.2025 року на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_10 разом із своїм чоловіком ОСОБА_11 прибули до нотаріальної контори приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 , де зустрілись на вулиці біля даного офісу із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 . Тоді ОСОБА_5 , погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 висунув вимоги підписати договори купівлі-продажу належного їм нерухомого майна.

Так, хвилюючись за своє життя та здоров`я, діючи на виконання вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_11 підписав договір купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №1219 від 23.07.2025 земельної ділянки, площею 0,06га під кадастровим номером №:01:069:0040, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та житлового будинку зі спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , як продавець та ОСОБА_5 (Покупець). В свою чергу ОСОБА_10 підписала договір купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №1211 від 23.07.2025 земельної ділянки, площею 0,12га під кадастровим номером №:01:069:0054, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , як продавець та ОСОБА_5 (Покупець). Проте, будь-яких грошових коштів ОСОБА_5 за нібито купівлю даного нерухомого майна не передавав.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на загальну суму 13 млн. грн., що у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

На підставі здобутих доказів 17.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниця, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України - примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто у вимозі виконати цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим або його близькими родичами, що завдало великої шкоди.

Так, 17.02.2026 о 15 год. 15 хв. ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 615 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- заявою потерпілої ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України;

- показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які повідомили про обставини, за яких ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 355 КК України;

- протоколами проведення обшуків за місцями проживання та в автомобілях, якими користуються ОСОБА_5 та ОСОБА_14 в ході яких було виявлено речі, предмети та документи, які являються речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні (документи на право власності на будинок за адресою АДРЕСА_2 , земельні ділянки під будинком, боргові розписки на імя ОСОБА_13 , документи про право власності на ТОВ «Респект-Тор» та інші документи);

- висновками СМЕ на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де зазначено, що на тілі останніх наявні тілесні ушкодження;

- матеріалами, отриманими в ході тимчасового доступу, а саме матеріалами нотаріальних справ №1211 та №1219 від 23.07.2025;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 615 КПК України;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України,

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років, а також відносно останнього слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження за тяжкими та особливо тяжкими кримінальними правопорушеннями, в якому ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому може в будь-який момент покинути місце проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу, може незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків, потерпілих та інших причетних осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та здобуті у ході досудового розслідування докази, дають підстави вважати, вчинення злочинів аналогічного характеру, пов`язаних із примушуванням до виконання цивільно-правових зобов`язань є одним із джерел його доходу, тобто перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Зокрема, як встановлено у ході досудового розслідування, ОСОБА_5 , перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ДУ «Вінницька УВП (№1)», вжив заходів щодо оформлення довіреності на право розпорядження своїм майном, яка була посвідчена начальником зазначеної установи, який при цьому не був обізнаний про посвідчення такої довіреності, у зв`язку із чим за вказаним фактом було зареєстроване окреме кримінальне провадження. Зазначені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив вказані дії, з метою приховати походження належного йому майна, яке підлягає конфіскації у разі визнання його винним за вчинення попередніх кримінальних правопорушень, а також зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_5 будучи підозрюваним у іншому кримінальному провадженні продовжує свою злочинну діяльність.

Крім того, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, тобто наявний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, разом з тим по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_15 підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що кримінальне правопорушення було вчинено шляхом використання фізичного насильства та погроз фізичною розправою, просив слідчого суддю клопотання задовольнити у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_5 в ході судового розгляду заперечив проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що із підозрюваною він знайомий близько десяти років та весь цей час перебував у дружніх стосунках, неодноразово допомагав, в тому числі грошовими коштами, при цьому перед ним у потерпілої були значні борги, що підтверджується відповідними розписками, разом з тим будинок він придбав фактично за 230 тисяч доларів США за рахунок списання суми боргу, нанесення ним будь яких тілесних ушкоджень жодним чином не підтверджується, клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу як і оголошена йому підозра грунтуєтсья на неправдивих та брехливих відомостях, а тому просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання.

Під час судового засідання адвокат ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_5 був фактично затриманий на порозі слідчого ізолятора після звільнення у зв`язку із внесенням застави в рамках іншого кримінального провадження, при цьому обставини правопорушення підтверджуються виключно заявою потерпілої про вчинення кримінального правопорушення та її допитом, нанесення тілесних ушкоджень та погрози фізичною розправою з боку ОСОБА_5 не підтверджується жодним належним доказом, експертизи відносно тілесних ушкоджень немає, окрім того обставини які б підтверджували незаконність здобуття у власність ОСОБА_5 майна в даному випадку відсутні, подане слідчим клопотання є безпідставним та жодним чином не обґрунтованим, а тмоупросив слідчого суддю відмовити у його задоволенні.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що кримінальне правопорушення по якому ОСОБА_5 є специфічним та в свою чергу вказує на наявність у потерпілих боргу перед ОСОБА_5 , разом з тим в даному випадку відсутня суспільна небезпека, факт нанесення підозрюваним тілесних ушкоджень наразі жодним чином не зафіксовано та як наслідок не є підтвердженим, майно передано у власність на законних підставах, на даний час ОСОБА_5 перебуває під заставою із покладенням ряду обов`язків в рамках іншого кримінального провадження, обставини якого прямо пов`язані із даним кримінальним провадженням. Додатково пояснив, що ризики зазначені у клопотанні в даному випадку відсутні а підозра оголошена ОСОБА_5 необґрунтована, а неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу недоведена, а тому просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту і застосуванням засобів контролю.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що обставини затримання підозрюваного свідчать, що органом досудового розслідування умисно створено обставини для тримання ОСОБА_5 під вартою, при цьому обставини кримінального правопорушення по якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру підтверджуються виключно поданою заявою про вчинення кримінального правопорушення та протоколом допиту потерпілої, що є недостатнім, розмір завданої шкоди є належним чином не обґрунтованим, ризики зазначені у клопотанні є недоведеними та не підтвердженими, підстав для застосування вказаного запобіжного заходу не має, клопотання слідчого є безпідставним. Окрім того зазначив, що ОСОБА_5 має значні захворювання, що не заперечується стороною обвинувачення, а тому просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, зокрема:

- заявою потерпілої ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України;

- показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які повідомили про обставини, за яких ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 355 КК України;

- протоколами проведення обшуків за місцями проживання та в автомобілях, якими користуються ОСОБА_5 та ОСОБА_14 в ході яких було виявлено речі, предмети та документи, які являються речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні (документи на право власності на будинок за адресою АДРЕСА_2 , земельні ділянки під будинком, боргові розписки на імя ОСОБА_13 , документи про право власності на ТОВ «Респект-Тор» та інші документи);

- висновками СМЕ на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де зазначено, що на тілі останніх наявні тілесні ушкодження;

- матеріалами, отриманими в ході тимчасового доступу, а саме матеріалами нотаріальних справ №1211 та №1219 від 23.07.2025;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 615 КПК України;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_5 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_5 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимий, разом з тим ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого і застосуванням насильства та погрозами його застосування, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість можливого покарання за злочин у разі доведеності вини, особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення по якому ОСОБА_5 оголошено про підозру, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Разом з тим, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя не вбачає.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування запобіжного заходу до підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 59 (п`ятдесяти дев`яти) днів з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто до 15 години 15 хвилини 17 квітня 2026 року (відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 17 квітня 2026 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя