Справа №485/568/26
Провадження № 1-кс/485/133/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

28 березня 2026 року м. Снігурівка

Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка клопотання слідчої СВ ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юр`ївка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньо освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000077 від 26 березня 2026 року за ознаками злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 26.03.2026, близько 15 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували біля території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Невідкладно реалізуючи свій протиправний умисел, 26.03.2026 близько 15 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 реалізуючи спільний із ОСОБА_7 протиправний умисел, діючи на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вставши з лавки, на якій перебував разом із ОСОБА_8 , умисно наніс ОСОБА_8 не менше 10 ударів кулаком правої руки в область обличчя. Після цього ОСОБА_7 , діючи узгоджено з ОСОБА_9 , також наніс потерпілому декілька ударів кулаком у область обличчя, від чого ОСОБА_8 впав на землю під лавку.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_8 не менше 10 ударів правою ногою в область голови, після чого ОСОБА_7 також наніс ще не менше 5 ударів ногою в область голови ОСОБА_8 .

Надалі, з метою доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 взяв шматок цегли та умисно наніс нею декілька ударів ОСОБА_8 в область голови, після чого, зі словами "добивай його", передав вказаний шматок цегли ОСОБА_7 . Взявши зазначений шматок цегли в руки, ОСОБА_7 ,, продовжуючи спільні узгоджені дії, наніс ним не менше 5 ударів в область голови ОСОБА_8 .

У результаті спільних умисних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, 4 забійних ран волосяної частини голови, численних зливних синці та саден на обличчі, синця на шиї, синців та рани на правій кисті, синців та садна на лівому передпліччі, уламкового перелому кісток склепіння черепа, які є несумісними з життям та від яких ОСОБА_8 помер на місці події.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 затримано 26.03.2026 о 19:00 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

27.03.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

28.03.2026 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадження, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наявність вказаних у клопотанні ризиків слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі. Вказана обставина з урахування даних про особу ОСОБА_4 , який будучи працездатним, не працює, офіційних джерел доходу не має, власного житла не має, свідчить про відсутність стримуючих факторів, та вказує на наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень та уникнення внаслідок цього покарання за вчинення особливо тяжкого злочину.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти клопотання заперечив.

Захисник ОСОБА_5 у вирішенні клопотання поклалася на розсуд суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по ним, заслухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, на момент її повідомлення.

Підставами для підозри є протокол огляду місця події від 26.03.2026 домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого на прилеглії до вказаного домоволодіння території, під дерев`яною лавкою яка розташована біля паркану вищевказаного домоволодіння виявлено труп ОСОБА_8 з ознаками насильницької смерті; протокол проведення слідчого експерименту від 26.03.2026, за участю свідка ОСОБА_10 , яка розповіла та на місці показала де і як саме ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із застосуванням фізичного насильства протиправно заподіяли смерть потерпілого ОСОБА_8 ; протокол проведення слідчого експерименту від 26.03.2026, за участю підозрюваного ОСОБА_7 , який розповів та на місці показав де і як саме він за попередньою змовою з ОСОБА_11 із застосуванням фізичного насильства протиправно заподіяли смерть потерпілого ОСОБА_8 ; протокол проведення слідчого експерименту від 27.03.2026, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який розповів та на місці показав де і як саме він за попередньою змовою з ОСОБА_7 із застосуванням фізичного насильства протиправно заподіяли смерть потерпілого ОСОБА_8 ; довідка експерта № 35 від 27.03.2026, видана лікарем судово-медичним експертом філії №2 Баштанського МРВ ДСУ "Миколаївського ОБ СМЕ", згідно якої у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, множинних забійних ран волосяної частини голови, обличчя, уламкового перелому кісток склепіння черепа, крововиливів над- і під твердою та м`якою мозковою оболонкою, забою головного мозку, зливних крововиливів у м`які тканини голови, множинних синців та саден обличчя, синців та рани на правій кисті, синців на лівому передпліччі, синця на шиї; показання свідка ОСОБА_10 від 27.03.2026, яка повідомила про те, що 26.03.2026 вона бачила як ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебуваючи біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , наносили тілесні ушкодження ОСОБА_8 від яких він в подальшому загинув.

В ході розгляду даного клопотання з приводу підозри ОСОБА_4 надав пояснення про те, що першим почав бити потерпілого, так як приревнував його до своєї співмешканки ОСОБА_10 . Потерпілого бив руками, ногами та каменем по голові. ОСОБА_7 також бив потерпілого. Останні удари потерпілому наніс він. Камінь, яким бив потерпілого був біля лавки, де все відбувалося, потім цей камінь ОСОБА_7 кинув у підвал.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він має вік 19 років, непрацевлаштований, не одружений, утриманців немає, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Зважаючи на характер та тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі засудження, та наявних даних про його особу, який немає стійких соціальних зв"язків та джерел доходів, наявним є ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_4 знає потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які є його матір"ю та співмешканкою, а тому може чинити вплив на них з метою зміни їх показів у суді на виправдовування своєї участі у вчиненні особливо тяжкого злочину.

У клопотанні слідчий обмежився лише зазначенням наявності ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, проте не обгрунтував наявність такого ризику, а тому слідчий суддя вважає такий ризик недоведеним.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

У даній справі, де особа обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов"язаного з позбавленням життя іншої людини, враховуючи спосіб та обставини його вчинення, суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії кримінального провадження забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

З урахуванням вище зазначеного, враховуючи наявність вище викладених ризиків, обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, щодо до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування.

Враховуючи наведені обставини, значну вірогідність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, особу підозрюваного та високу суспільну небезпечність вчиненого злочину, а також вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного і керуючись ст.176-179,182,183,184,186-187,193-194,196,205,395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 травня 2026 року, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню Снігурівським ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Строк дії ухвали - до 25.05.2026 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а підозрюваним - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1