Справа № 199/3421/26
УХВАЛА

31.03.2026 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01.01.2026, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпра відповідно до вимог ч.1 ст. 32 КПК України.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої, частиною другою ст.284 КПК України, не встановлено.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового розгляду вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування інших речей і документів, не надходило.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, який здійснювати суддею одноособово.

При цьому, потерпілим ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих вчиненням кримінального правопорушення, який відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України вказаний цивільний позов підлягає розгляду в кримінальному провадженні.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строком на 60 днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, строк якого спливає 03.04.2026 року, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були раніше встановлені слідчим суддею та не зменшилися, а також обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України, враховуючи які інший, більш м`який запобіжний захід не зможе їм запобігти та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на те, що зазначені ним ризики недоведені. Так, обвинувачений визнає вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, має намір відшкодувати потерпілим завдану шкоду, що свідчить про відсутність в нього наміру ухилятися від суду та незаконного впливу на потерпілих та свідків. Враховуючи викладені обставини, захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, зокрема домашній арешт, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання в м.Дніпрі.

Обвинувачений проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на те, що він не має наміру ухилятися від суду та перешкоджати судовому розгляду, бажає продовжити військову службу, підтримав клопотання захисника про зміну йому вказаного запобіжного заходу на домашні арешт.

Представник потерпілого у вирішенні клопотань сторін щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого покладалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачени мпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів проти власності, зокрема за ч.4 ст. 185 КК України, за якою передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий, звільнився умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, яку проходив на посаді радіотелефоніста 4 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 .

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, характер та обставини їх вчинення згідно з обвинувальним актом свідчать про те, що обвинувачений, усвідомлюючи можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, судом встановлено ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 володіє інформацією про потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на них шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови від показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень через нетривалий проміжок часу після умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення ЄСПЛ «Хайредінов проти України»).

За таких обставин, суд враховує обсяг та обставини пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 , встановленні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному кримінальному провадженні, а саме: вагомість доказів про можливу причетність обвинуваченого до вчинення ним кримінальних правопорушень в період умовно-дострокового звільнення, в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати реальною наявність мети застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання спробам ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру, обставин та тяжкості діяння, яке йому інкримінується. Відомостей про те, що за станом здоров`я до обвинуваченого не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою матеріали справи не містять.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Так, за тяжкі злочини розмір застави становить від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум на 2025 рік затверджений Законом «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX і для працездатних осіб складає 3328 грн.

Враховуючи всі обставини справи, майновий стан та особу обвинуваченого, необхідно визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 266 240 грн., яка буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, на нього необхідно відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною вимогою суду.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню з одночасним визначенням розміру застави, а в задоволенні клопотання захисника слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 314-315, 369-372 КПК України, -

у х в а л и в:

Закінчити підготовче провадження і призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 год. 55 хв. 31.03.2026 року в приміщенні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра за адресою: м. Дніпро, вул. Новоселівська, 9.

Прийняти цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків, моральної шкоди, завданих вчиненням кримінального правопорушення, до розгляду в кримінальному провадженні.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29.05.2026 включно.

Визначити обвинуваченому заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 266 240 грн. 00 коп. (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) прибувати за кожною вимогою суду.

Строк дії покладених обов`язків - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1