Номер справи 175/3494/26
Номер провадження 1-кс/175/1074/26
УХВАЛА

іменем України

11 травня 2026 року селище Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні ЄРДР №0000151 від 21.02.2026 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпро, громадянин України, освіта неповна середня, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст клопотання та короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється,

Це кримінальне провадження розслідується за тими обставинами, що 21 лютого 2026 року о 10:00 працівник ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області інспектор сектору реагування патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_5 та поліцейський водій групи реагування сержант поліції ОСОБА_6 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування для несення служби у складі екіпажу «Копиця-114» для обслуговування викликів на території обслуговування Відділення поліції №2 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Того ж дня, близько 20 години 00 хвилин працівником ВП №2 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, а саме: інспектором сектору реагування патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_5 та поліцейським водієм групи реагування сержантом поліції ОСОБА_6 , під час несення служби, помічено транспортний засіб, а саме вантажівку «РЕНО» з д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зупинився на перехресті під забороняючим знаком, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с-ще Слобожанське, вул. Героїв України, навпроти будинку 12, тим самим порушив правила дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КУпАП.

Зупинившись за вказаною адресою, поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли зі службового авто та підійшли до вантажівки, де ОСОБА_5 представився, пред`явив своє службове посвідчення, а також роз`яснив ОСОБА_7 , що відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП буде складено адміністративний протокол, за зазначене правопорушення.

Під час складання адміністративного протоколу, поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , тобто при виконанні ними своїх службових обов`язків, до них наблизилась група осіб у складі: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після чого, знаходячись в безпосередній близькості до поліцейських, у ОСОБА_10 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень, реалізуючи який, останній здійснив правою рукою один удар в обличчя поліцейського ОСОБА_5 , внаслідок чого у ОСОБА_4 який побачив дії ОСОБА_10 , виник злочинний умисел спрямований на заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень, групою осіб, без попередньої змови між собою.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень, групою осіб, без попередньої змови між собою, а саме потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 21.02.2026 приблизно 20:00, перебуваючи за адресоюс-ще Слобожанське, вул. Героїв України, навпроти будинку 12, ОСОБА_4 ,. діючи спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що перед ними знаходяться працівники правоохоронного органу - потерпілий ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 , під час виконання ними своїх службових обов`язків, перебуваючи в безпосередній близькості від потерпілих, почали хаотично наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , при цьому поваливши працівників поліції на асфальтне покриття, та, усвідомлюючи кількісну перевагу, продовжили наносити хаотичні удари руками та ногами по голові та тулубу працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Спричинивши тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 покинули місце вчинення правопорушення.

Своїми спільними діями ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: травми м`яких тканин голови, забій м`яких тканин поперекової ділянки ліворуч, забій м`яких тканин голови та потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, забій м`яких тканин обличчя.

10.03.2026 о 21:54 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, групою осіб, без попередньої змови між собою.

2. Позиції учасників

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

3. Встановлені слідчим суддею обставини та прийняті процесуальні рішення

10.03.2026 о 21:54 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28 ч.2 ст.345 КК України.

10.03.2026 о 21:55 підозрюваному вручено копію клопотання про обрання запобіжного заходу з доданими матеріалами.

12.03.2026 Дніпровським районним судом Дніпропетровської області застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 12.05.2026 включно.

16.04.2026 постановою керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 22.05.2026 включно.

Оскільки 12.05.2026 спливає строк дії домашнього арешту ОСОБА_4 прокурор просить продовжити строк цього запобіжного в межах строку досудового розслідування.

4.Обґрунтованість підозри та посилання на докази

Судом взято до уваги вагомість наявних в матеріалах справи доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.345 КК України, а саме: протоколи допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_5 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_6 протоколи допиту потерпілих, протоколи оглядів речей.

Вищевказані докази свідчать про те, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення, тобто підозра стосовно ОСОБА_4 є обґрунтованою.

Прокурором дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За змістом ст.279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор мають повноваження знову здійснити письмове повідомлення про підозру, дотримуючись вимог ст.278. При цьому Кодекс не обмежує кількість таких дій, а лише зобов`язує вчиняти дії у розумні строки, забезпечуючи їх дотримання через механізм встановлення граничних строків досудового слідства після повідомлення особі про підозру.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

5.Висновки про існування ризиків

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується.

Згідно практики ЄСПЛ очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваного ОСОБА_4 наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді реального позбавлення волі за нетяжкий злочини у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Цей ризик також підтверджується долученими до клопотання протоколами допитів свідків, які показаннями вказали, що ОСОБА_4 розглядав можливість переховуватись від слідства.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя бере до уваги, що на даний час у кримінальному провадженні під час досудового розгляду допитані свідки, які є його знайомими, тому перебуваючи на волі і, маючи змогу вільно пересуватися, підозрюваний зможе здійснити спробу впливу різними методами та шляхами на свідків з метою зміни їх показань в суді, оскільки вони ще не були допитані безпосередньо судом у цьому кримінальному провадженні, що вказує на існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний також може здійснити спроби впливу на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства до працівників поліції, що обумовлює наявність ризику впливу на потерпілих або інших учасників із застосуванням насильства.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 інкриміновано вчинення зухвалого насильницького злочину під незначним приводом, що підвищує вірогідність того, що особа легко зважиться на вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відтак встановлено, що наведені ризики є реальними, обґрунтованими та підтвердженими дослідженими у судовому засіданні доказами.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про необхідність запобігти ризикам та застосувати запобіжний захід до підозрюваного.

6. Запобіжний захід, який застосовується, та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам

При вирішенні питання доцільності продовження раніше обраного виду запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, його вік та стан здоров`я, майновий стан, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, та ризики переховуватись від правоохоронних органів та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Оцінивши у сукупності всі обставини, в тому числі передбачені ст.ст.177-178 КПК України, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 на даному етапі є найбільш доцільним запобіжним заходом.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування.

У зв`язку з цим, клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк домашнього арешту, поклавши на обвинуваченого ряд обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 197, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 22.05.2026 включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , крім випадків необхідності запобігти загрозі життю та здоров`ю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 .

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання вказаного запобіжного заходу до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити підозрюваному невідкладно після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1