Справа № 646/2809/26
№ провадження 1-кс/646/538/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 , подане в порядку статті 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2026 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 в порядку ст. 206 КПК України, у якому заявник просить зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою якого тримається особа ОСОБА_3 , негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи; за результатами розгляду обставин незаконного тримання особи ОСОБА_3 звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. В обґрунтування заявник зазначив, що з 13.03.2026 року ОСОБА_3 незаконно утримується у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перевіривши зміст клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Це положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_2 , звертаючись до слідчого судді з метою захисту прав ОСОБА_3 , не погоджується із діями працівників ТЦК та СП, пов`язаними з мобілізацією відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, з викладених фактичних обставин вбачається, що між заявником та уповноваженими особами ТЦК та СП виникли правовідносини, що врегульовані законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку.

Водночас, незгода із діями працівників ТЦК та СП не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді, компетенція якого розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку статті 206 КПК України клопотання, поданого не в рамках кримінального провадження.

Констатації підлягає факт, що уповноважені особи ТЦК та СП не є працівниками органу досудового розслідування, слідства чи прокуратури, діяльність яких може бути предметом перевірки в порядку вимогст. 206 КПК України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту заявник вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Доказів того, що ОСОБА_3 незаконно затримано представниками органу державної влади чи службовими особами в рамках будь-якого кримінального провадження, що відносно ОСОБА_3 здійснюється кримінальне провадження чи останній тримається під вартою в установі, перелік яких визначено ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», матеріали клопотання та додатки до апеляційної скарги не містять.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що, з огляду на викладені заявником фактичні обставини клопотання, які по своїй суті врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, та за відсутності заяв про кримінальне правопорушення, вказані спірні правовідносини щодо незаконного затримання ОСОБА_3 , призову на проходження служби, підлягають оскарженню в порядку передбаченому законом, як до начальника ТЦК та СП так і до адміністративного суду, а, у разі наявності в діях осіб ознак злочину - у порядку, встановленому КПК України.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку статті 206 КПК України.

Частиною 4 статті 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями частини шостої статті 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 , поданим у порядку статті 206 КПК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її ухвалення до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1