Справа № 481/175/26
Провадж.№1-кп/481/69/2026
У Х В А Л А

іменем У К Р А Ї Н И

01.04.2026 Новобузький районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ( в режимі відео конференції) розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Новий Буг, Миколаївської області, клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в частині, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000003 від 20.02.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ст. 356 КК України,

Установив:

До Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000003 від 20.02.2025 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1, ст.356 КК України.

Відповідно до вимог ст. 32 КПК України зазначений обвинувальний акт передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 17 лютого 2026 по кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, в частині. Захисник просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 356 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закрити кримінальне провадження в цій частині.

Так, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний умисел, у період з березня по грудень 2022 року, більш точної дати та часу встановити не представилось можливим, всупереч вимогам ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 21.10.2011 № 244, ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 81, 116, 118, 121, 123-126 Земельного кодексу України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи корисливий мотив, достовірно знаючи про відсутність позитивного рішення Новобузької міської ради щодо надання дозволу на розміщення тимчасової споруди та виготовленого паспорта прив`язки, а також відсутність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або користування земельну ділянку, відсутність правовстановлюючих документів щодо зайняття та користування земельною ділянкою, біля магазину «БудМакс» за допомогою сторонніх осіб, які не були обізнані про протиправний умисел ОСОБА_4 , самовільно встановив тимчасову споруду у вигляді металевого навісу обшитого профнастилом без улаштування фундаменту площею 260 м2 на самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної власності без кадастрового номера по вул. Харчука в м.Новий Буг, яка межує із земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :26:072:0018, для складування будівельних матеріалів та здійснення підприємницької діяльності.

В результаті своїх самоправних дій ОСОБА_4 порушив порядок розміщення тимчасової споруди комерційного призначення, а також порядок отримання у користування чи власність земельної ділянки комунальної власності, чим спричинив шкоду Новобузькій міській раді Миколаївської області у вигляді ненадходження коштів до бюджету за користування земельною ділянкою, а також протиправного і безоплатного вибуття земельної ділянки із розпорядження територіальної громади, її незаконно використання ОСОБА_4 для отримання прибутку. Своїми діями ОСОБА_4 позбавив можливості Новобузьку міську раду вільно розпорядитися земельною ділянкою на власний розсуд в інтересах територіальної громади, отримувати доходи до бюджету за її використання, щоб своєчасно здійснювати повноваження у соціальній та інших життєво важливих сферах.

Таким чином, своїми самоправними діями ОСОБА_4 заподіяв значну шкоду авторитету і престижу органу місцевого самоврядування, відповідального за дотримання законодавства щодо розміщення тимчасових споруд та отримання земельних ділянок у власність чи користування на території м. Новий Буг, Баштанського району, Миколаївської області, а також позбавив можливості отримувати плату за користування земельною ділянкою та своєчасно реалізовувати соціально-економічні програми на користь жителів територіальної громади.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, а саме: самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремою установою, якщо такими діями була заподіяна значна шкода державним та громадським інтересам.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав у ньому зазначених.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченій ОСОБА_4 суду пояснив, що він свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, визнає у повному обсязі та підтримує клопотання свого захисника і також просить звільнити його від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України (що визначена ст. 49 КК України підстава для звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою підставою) та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, вважала за необхідне звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України, а кримінальне провадження на цій підстав закрити.

Представник потерпілої особи Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, проте до суду направив заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Зазначив, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 потерпіла особа отримала та не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання суд вважає, що вказане клопотання сторони захисту є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 8, 11 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2-3 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

У цьому разі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Суд встановив, що матеріали кримінального провадження не містять даних про ухилення ОСОБА_4 від досудового розслідування.

Підстав для зупинення чи переривання перебігу строків давності з урахуванням вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 49 КК України суд не встановив.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що закінчення строків давності, відповідно до вимог ст.49 КК України, є безумовною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Звільнення ж особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відбувається за судовим рішенням у формі ухвали, без ухвалення вироку суду.

Вимога ч.2 ст.288 КПК України щодо з`ясування думки потерпілого при розгляді питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності судом виконана, оскільки вона викладена у письмовому клопотання представника потерпілої особи.

Разом із цим суд звертає увагу, що чинним законодавством України не обмежено можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у разі заперечення проти цього потерпілого (його представника), а така можливість такого звільнення пов`язується лише зі згодою самого обвинуваченого.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 29.07.2021 по справі № 552/5595/18 наголошує, що визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання вказаною особою свої вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення. Крім цього, суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за наявності його згоди буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим. Така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги те, що подія інкримінованого кримінального правопорушення, згідно даних обвинувального акта, мала місце не пізніше грудня 2022 року, підстав для зупинення чи переривання перебігу давності в судовому засіданні не встановлено, обвинувачений наполягає на його звільненні від кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України на підставі ст. 49 КК України, надав про це суду згоду, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України, а кримінальне провадження відносно ньог за ст. 356 КК України підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1КК України.

Керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 314, 371, 372 КПК України, суд

Постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в частині, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 356 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 20.02.2025 р. в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 20.02.2025 р. в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1КК України.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала в повному обсязі проголошена 02.04.2026 о 09:05 год.

Суддя