Справа № 526/561/26
Провадження № 1-кс/526/82/2026
У Х В А Л А

09 березня 2026 року слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 , ознайомившись клопотанням слідчого СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000431 від 12.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

06.03.2026 слідчий СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна через систему «Електронний суд».

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Клопотання про арешт майна надійшло у вигляді прикріпленого файлу до супроводжуючого листа, сформованого в підсистемі «Електронний суд» і не містить оригіналів підписів слідчого та прокурора та не підписане слідчим і прокурором їх особистим електронним цифровим підписом.

Так, слідчим порушена процедура встановлення належності користувачеві інформації в системі пред`явленого ним ідентифікатора та клопотання не містить автентифікації слідчого у межах наданих прав.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання вбачається, що в ньому не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення та кваліфікуючі ознаки.

Слід звернути увагу, що кваліфікація вчиненого правопорушення пов`язана з можливістю віднесення зазначених у клопотанні об`єктів до речових доказів, які могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В порушення п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні не зазначено власників майна та документів, які б підтверджували право власності на дане майно.

Слід зазначити, що у клопотанні взагалі відсутні будь які посилання про належність вилученого під час обшуку майна тій чи іншій особі.

В порушення п.3 ч.2 ст.171 КПК України до клопотання не додано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження потерпілими та третіми особами таким майном.

Слід зазначити, що у клопотанні про арешт майна зазначені речі, які були об`єктом при обшуку та зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку. В клопотанні по арешт майна не вказано підстав для накладення арешту на речі, які були зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Вважаю за необхідне зазначити, що згідно вимог ч. 3 ст. 171 КПК України, у випадку повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Керуючись ст. 170 - 172, 309 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

клопотання слідчого СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000431 від 12.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України про арешт майна, повернути прокурору Лохвицькоговідділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити прокурору Лохвицькоговідділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 строк у 72 години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1