Справа № 202/660/26
Провадження № 1-кс/202/603/2026
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

04 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000090 від 22.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було вилучено 24.01.2026 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

- сліди папілярних візерунків, знятих на липку стрічку та поміщено до спецпакету № PSP 1077633;

- сліп-пакет з речовиною рослинного походження, що поміщено до спецпакету № NPU 5049650;

- сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що поміщено до спецпакету № NPU 6066902;

- речовину рослинного походження, яку поміщено до спецпакету № NPU 6066904;

- пакет із речовиною рослинного походження, що поміщено до спецпакету № NPU 5975956;

- чорний поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження, що поміщено до спецпакету № NPU 5975957;

- каблучку з металу жовтого кольору, яку поміщено до спецпакету № NPU 6066903;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», чорного кольору, в чохлі чорного кольору, який поміщено до спецпакету № NPU 6066905;

- предмет, схожий на гранату, в тубусі, що поміщений до спецпакету № NPU 5975954;

- взуття, яке поміщено до спецпакету № QHY 015233;

- вилучену під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 каблучку з металу жовтого кольору, яка поміщена на спецпакету № NPU 6066890.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 22.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме за фактом відкритого заволодіння чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Зокрема 22 січня 2026 року до Дніпровського РУП № 2 ГУНП надійшло повідомлення про те, що 22 січня 2026 року приблизно о 17:14 невстановлена особа в масці та капюшоні вчинила напад на ломбардне відділення № К 44 бренду «Капітал» ПТ «Ломбард «КОМПРОМІС» Нікітіч Н.В. і Компанія», розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 63-А, де за допомогою шурупострілу та металевої кірки пошкодила вікно каси, після чого відкрито заволоділа палетом із виробами з золота. Внаслідок протиправних дій ПТ «Ломбард «КОМПРОМІС» завдано майнової шкоди на загальну суму 93 509 грн 10 коп.

Також було установлено, що до вчинення цього злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та, що предмети злочину та речові докази можуть знаходитися за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

24 січня 2026 року було проведено обшук за вказаною адресою, а також особистий обшук ОСОБА_5 , під час яких вилучено вищезазначені речі, які постановами слідчого від 24.01.2026 року визнані речовими доказами.

Слідчий вважає, що в разі не застосування арешту цих речей існує реальна загроза їх втрати або пошкодження.

Отже, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вилучені речі.

Слідчий групи слідчих ОСОБА_6 надала заяву про розгляд клопотання в її відсутність, в якій просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 також надали заяви про розгляд клопотання без їх участі, в яких будь-яких заперечень проти задоволення клопотання та накладення арешту не виклали.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею установлено, що СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 22.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

24 січня 2026 року був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено сліп-пакет з речовиною рослинного походження, сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, речовину рослинного походження, пакет із речовиною рослинного походження, чорний поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження, каблучку з металу жовтого кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», чорного кольору, в чохлі чорного кольору, предмет, схожий на гранату, в тубусі, взуття, а також сліди папілярних візерунків.

Ухвалою слідчого судді від 26.01.2026 надано дозвіл на проведення вказаного обшуку.

Крім того, під час затримання ОСОБА_5 та його особистого обшуку було вилучену каблучку з металу жовтого кольору.

Постановами слідчого від 24.01.2026 року вилучені речі визнані речовими доказами.

Слідчий у своєму клопотанні про арешт майна посилається на необхідність збереження вищевказаних речей як речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя виходить із того, що згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин, оскільки це підтверджується протоколом допиту свідків, протоколом огляду, протоколом обшуку, а також, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі були об`єктом кримінально протиправних дій або набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, в разі не накладення арешту на вилучені у підозрюваного речі існує ризик їх відчуження, приховування або знищення, в тому числі наявних на них слідів злочину, так як ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення тяжкого злочину та він є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження.

Таким чином, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені під час обшуку мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» чорного кольору в чохлі чорного кольору, взуття, за допомогою яких може бути встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 на момент вчинення злочину, каблучку з металу жовтого кольору, а також каблучку з металу жовтого кольору, вилучену під час особистого обшуку ОСОБА_5 , які могли були предметом злочину.

Крім того, частиною 7 статті 236 КПК України визначено, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Під час обшуку були вилучені предмет, схожий на гранату в тубусі, сліп-пакет з речовиною рослинного походження, сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, речовину рослинного походження, пакет із речовиною рослинного походження, чорний поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження, які можуть належати до заборонених предметів.

Тому накладення арешту на вказані речі відповідає потребам досудового розслідування та не матиме негативних наслідків, оскільки це пов`язано зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі необхідністю забезпечити збереження речових доказів.

Щодо накладення арешту на сліди папілярних візерунків, то слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання слідчого є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки такі сліди були створені чи отримані органом досудового розслідування під час проведення слідчої дії та не є тимчасово вилученим майном у розумінні статті 167 КПК України, на яке відповідно до статті 170 КПК України може бути накладений арешт, а долучаються до матеріалів кримінального провадження та зберігаються у кримінальному провадженні як речові докази. Існування будь-якого ризику, передбаченого статтею 170 КПК України, щодо цих речей слідчим не доведено.

Слідчий суддя звертає увагу, що в разі дотримання вимог кримінального процесуального закону щодо порядку отримання та збирання речових доказів вилучені сліди папілярних візерунків, знятих на липку стрічку, можуть зберігатися та використовуватися органом досудового розслідування як речові докази без накладення арешту.

Отже, клопотання слідчого необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на речі, вилучені 24.01.2026 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме: предмет, схожий на гранату в тубусі, сліп-пакет з речовиною рослинного походження, сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, речовину рослинного походження, пакет із речовиною рослинного походження, чорний поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження, каблучку з металу жовтого кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» чорного кольору в чохлі чорного кольору, взуття, а також каблучку з металу жовтого кольору, вилучену під час особистого обшуку ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що накладений арешт може бути скасований у порядку, передбаченому статтею 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_8