УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3498/25

23 лютого 2026 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Костопіль клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Коломия Івано-Франківської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002098 від 05.10.2024, за ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 22 серпня 2024 року близько 19 год. 15 хв. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться на ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 та почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України до 13.08.2025, коли прибув до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що за адресою: м. Рівне, вул.Олександра Борисенка, 7, де заявив про себе та повідомив про намір проходити військову службу у лавах Збройних Силах України.

Вказав, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 вказує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує, обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, затягування строків розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 може умисно вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши для цього відповідні документи, оформлювати документи щодо набуття ним інвалідності або опікунства над непрацездатними особами, у незаконний спосіб перетнути кордон та залишити територію України.

При цьому просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду, на неодноразові виклики суду не з`являвся, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а тому вважає, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання існуючих ризиків.

Просив також врахувати, що відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, покликаючись на викладені у ньому обставини та просила його задовольнити

Заслухавши думку прокурора, суд дійшов висновку про те, що зазначене клопотання є обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке згідно до ч. 2 даної статті може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, суд приймає рішення згідно із статтею 189 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 189 КПК України визначено, що суд відмовляє у наданні дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Встановлено, що 05.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002098 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залинення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

20.08.2025 до суду скеровано обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчі судові засідання 24.09.2025, 03.11.2025, 01.12.2025, 30.12.2025, 21.01.2026, 23.02.2026 обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, направлені на його адресу судові виклики повернулися до суду з відмітками відділення зв`язку про те, що останній за місцем постійного проживання відсутній.

23.02.2026 прокурор звернувся з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яка підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Крім того, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Зокрема, обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, може переховуватися від суду; перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; неналежною процесуальною поведінкою, перешкоджатиме кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Суд також враховує неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового провадження.

Крім того, із службового листа командира військової частини НОМЕР_2 від 20.01.2026, наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.11.2025 вбачається, що старший солдат ОСОБА_4 повторно вчинив самовільне залишення військової частини.

Вказані вище обставини свідчать про те, що обвинувачений переховується від суду, одержавши відомості про звернення прокурора з клопотанням про застосування щодо нього запобіжного заходу, до початку розгляду клопотання може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України. Неналежною процесуальною поведінкою обвинувачений перешкоджає розгляду кримінального провадження, а також, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Беручи до уваги наявність відомостей, що обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду, місце знаходження останнього не встановлено, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 підлягає затриманню з метою доставки в суд для розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України строк дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу становить шість місяців.

Згідно імперативних вимог ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за обов`язковою участю обвинуваченого.

Отже, клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає розгляду у строк дії ухвали про дозвіл на його затримання впродовж 36 годин після виконання зазначеної ухвали.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Таким чином вважаю, що наявні законні та обґрунтовані підстави для надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та потреби судового провадження на даний час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, що відповідає цілям і меті кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 187 - 190, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала постановлена за клопотанням прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратри у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , тел. НОМЕР_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після його затримання.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення обвинуваченого до суду; відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали про дозвіл на затримання встановити шість місяців, тобто до 23 серпня 2026 року включно.

Копію ухвали для виконання направити Головному управлінню Національної поліції у Івано-Франківській області ( вул. Академіка Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76000), для здійснення контролю за її виконанням - прокурору Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 (м. Рівне, вул. Соборна, 227 д, 33000).

Про факт затримання ОСОБА_4 повідомити прокуратуру Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (Рівненська область, м. Рівне. Вул. Соборна, 227д, тел. ), а також Костопільський районний суд Рівненської області (Рівненська область, м. Костопіль, вул. Коперніка, 14 а, тел. 03657 20727).

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1