ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Кам`янського від 30 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0001092 від 12 липня 2024 року стосовно

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у Анадир Магаданської області, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_9

особи, в інтересах якої подано

апеляційну скаргу ОСОБА_7 захисника особи, в інтересах якої подано

апеляційну скаргу ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводським районним судом міста Кам`янського (до зміни назви Заводського районного суду м. Дніпродзержинська) від 30 жовтня 2024 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 21.10.2024 на підставі ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) в приміщенні Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпро, за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння 8, між прокурором ОСОБА_10 та притягнутою в якості обвинуваченої у цьому провадженні ОСОБА_8 . Визнано ОСОБА_8 винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 34 000,00 гривень на користь держави. Визначено долю речових доказів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 14.02.2025 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, захисник зазначає, що ОСОБА_7 не була учасником судового провадження, не брали участі у кримінальному провадженні, проте, на його думку, суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси. Вирок суду отримано захисником 06.02.2025 після звернення з адвокатським запитом.

У зв`язку з чим вважає, що визначений ст. 395 КПК строк пропущено з поважних, які об`єктивно не залежали від поведінки ОСОБА_7 .

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважав що підстави для оскарження вироку відсутні.

Особа, яка звернулася з апеляційною скаргою та її захисник клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

ОСОБА_11 у судове засідання по справі не з`явилася, про місце, дату та час апеляційного розгляду повідомлена належним чином, заяв про поважні причини неявки та про відкладення судового засідання суду не подавала, у зв`язку з чим та відповідно до ч. 4 ст. 405 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), апеляційний розгляд проведений без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думки учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в клопотанні про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню, а апеляційне провадження закриттю виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме, вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Верховний Суд України в постанові від 03 березня 2016 року у справі №5-347кс 15 зробив правовий висновок про те, що конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком установленої законом заборони на таке оскарження. При цьому відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК, за умови, що судове рішення стосується їхніх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та зверненні до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК. Отже, при вирішенні питання, чи є підстави для оскарження рішення суду до суду вищого рівня певною особою, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді, ключовим є з`ясування, чи насправді це рішення стосується інтересів конкретної особи.

Так, Заводським районним судом міста Кам`янського від 30 жовтня 2024 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_10 та притягнутою в якості обвинуваченої у цьому провадженні ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням ОСОБА_7 через свого захисника ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, яку ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року повернуто особі, яка її подала, з підстав, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, встановивши, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подано особою, яка не має права її подавати.

Постановою Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.12.2025 ухвалу судді Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про повернення апеляційної скарги скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

За змістом постанови наголошено, що за висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 639/2837/19, суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст. 398 КПК питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду (судді-доповідачеві) з впевненістю ідентифікувати іншу особу; крім того, вирок має стосуватися прав, свобод та інтересів цієї іншої особи.

Також зазначено, що суддя-доповідач суду апеляційної інстанції не проаналізував викладених в апеляційній скарзі доводів адвоката ОСОБА_6 щодо того, чи насправді оскаржуване рішення стосується інтересів ОСОБА_7 ; не перевірив, чи в тексті вироку не зазначено таких даних, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють судді-доповідачеві з упевненістю ідентифікувати іншу особу; ухвалив рішення про повернення апеляційної скарги без наведення в ухвалі переконливих мотивів своїх висновків.

Так, після надходження справи до Дніпровського апеляційного суду, ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ від 12.01.2026 постановлено відкрити провадження за клопотанням захисника ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 128, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

У призначеному судовому засіданні перед розглядом клопотання про поновлення строку, колегією суддів перевірено, що за змістом вироку Заводського районного суду міста Кам`янського від 30.10.2024 не зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, а саме ОСОБА_7 .

Разом з цим, виходячи зі змісту вироку, ним не визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду з впевненістю ідентифікувати особу ОСОБА_7 , а саме відсутнє посилання у вироку на її посаду, на підставі чого було б можливо її ідентифікувати. Зазначені відомості відсутні і в обвинувальному акті.

Крім того, колегією суддів проаналізовано викладені в апеляційній скарзі доводи захисника та встановлено, що оскаржуване рішення не стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_7 .

Колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 08 квітня 2020 року у справі №760/21807/18, провадження № 51-8662км18 , згідно із якою, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Верховний Суд визнавав правильними такі рішення апеляційних судів (ухвала Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 439/1271/17; постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 180/210/17).

Цей висновок ґрунтується на вимогах ст. 129 Конституції України, яка гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим процесуальний закон визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що у ОСОБА_7 відсутні правові підстави для оскарження вироку Заводського районного суду м. Кам`янського від 30 жовтня 2024 року та враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою її захисника відкрито, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 392, 393, 394, 399 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Кам`янського від 30 жовтня 2024 року закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

___________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4