Справа № 562/194/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 року Слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчоговідділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

29 січня 2026 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; зобов`язати уповноважених осіб відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області невідкладно внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.189, ч.5 ст.190, ст.355 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Вивчивши скаргу з додатками, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зокрема, Главою 26 КПК України передбачена можливість особи оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування до слідчого судді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що рішення слідчого, дізнавача чи прокурора про внесення відомостей до ЄРДР постановою не оформлюється.

Із аналізу цієї норми слідує, що строк на звернення до суду із відповідною скаргою обчислюється саме з дати допущення бездіяльності, а не з часу, коли особа дізналася про неї.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості.

У скарзі ОСОБА_2 зазначає, що вона подала до Головного управління Національної поліції в Рівненській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.5 ст.190, ст.355 КК України. Вказана заява була зареєстрована ГУНП в Рівненській області в журналі ЄО за № 1096 від 13 жовтня 2025 року. Надалі матеріали були скеровані до Відділу протидії кіберзлочинам в Рівненській області ДКП НПУ, де зареєстровані 14 жовтня 2025 року. У цей же день, 14 жовтня 2025 року Відділ протидії кіберзлочинам в Рівненській області ДКП НПУ направив вказані матеріали до відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області для розгляду та прийняття процесуального рішення. Проте, жодних дій, спрямованих на внесення зазначених у повідомленні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства відділенням поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області не вчинялося.

Як вбачається з матеріалів справи, Відділ протидії кіберзлочинам в Рівненській області ДКП НПУ повідомив скаржника ОСОБА_2 про направлення матеріалів та вжиття заходів реагування до відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, що стверджується супровідним листом № 71754-2025 від 14 жовтня 2025 року, який додано до скарги.

З огляду на дату отримання відділенням поліції № 6 вказаного повідомлення, у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України, відомості за ним мали б бути внесені до ЄРДР протягом 24 годин після його отримання, тобто не пізніше 15 жовтня 2025 року. Таким чином, скарга на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, мала б бути подана протягом десяти днів від вказаної дати, тобто не пізніше 25 жовтня 2025 року. Натомість, ОСОБА_2 скаргу подано до суду лише 29 січня 2026 року.

Вказане узгоджується також із позицією ВССУ, який у п.1.1 листа від 12 січня 2017 року №949/0/417 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених зборами суддів Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив: «Беручи до уваги положення ч.1 ст.214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч.5 ст.115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24 годинного строку для реєстрації відомостей».

За змістом положень ч.1 ст.117 КПК України пропущений процесуальний строк може бути поновлений слідчим суддею, якщо його пропущено з поважних причин.

Поновлення процесуального строку передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин. Особою, яка порушує питання поновлення пропущеного строку, має бути доведено, що передбачений нормами КПК України строк не використаний за призначенням та доведено поважність такого пропуску.

У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що скаргу подано з пропуском десятиденного строку на її подання, а скаржник не порушує питання про поновлення встановленого КПК України строку на оскарження бездіяльності слідчого, що є обов`язковою умовою для прийняття до розгляду даної заяви.

Пунктом 3 ч.2 ст.304 КПК України встановлено, що скарга повертається, якщо була подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи те, що строк оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, закінчився, скарга подана до Здолбунівського районного суду Рівненської області після закінчення строку, передбаченого ст.304 КПК України, питання про поновлення пропущеного строку не порушується, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню заявнику на підставі пункту 3 частини 2 статті 304 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.303, 304, 369 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчоговідділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя