Справа № 947/2781/26
Провадження № 1-кп/947/707/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 02.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Прокурор ОСОБА_7 разом з обвинувальним актом подав до суду цивільний позов в інтересах територіальної громади міста Одеси в особі ОМР, про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 228 971 гривні 96 копійок.

Прокурор ОСОБА_3 просив призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_6 не заперечували проти призначення справи до розгляду.

Захисник ОСОБА_4 надав до суду письмові заперечення щодо цивільного позову заявленого прокурором в інтересах територіальної громади міста Одеси в особі ОМР, зазначив, що заявлений цивільний позов слід повернути прокурору, у зв`язку з тим, що у прокурора відсутні підстави для представництва держави в інтересах територіальної громади міста Одеси в особі ОМР, оскільки відсутні обставини, які б перешкоджали уповноваженому органу самостійно звернутись з цивільним позовом. Так, позов не містить обґрунтування тих обставин, що у даному випадку захист інтересів держави, за умови підтвердження їх порушення, не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або що такий орган відсутній. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати, довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Також, з листа Уповноваженої особи - Департаменту охорони здоров`я Одеської м. Одеської міської ради (лист 01/01-39/05 від 08.01.2026) вбачається, що безпосередньо департамент не є особою, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, департамент не може бути залучений до зазначеного провадження у якості потерпілого та відповідно подати цивільний позов….Тобто у рамках даного кримінального провадження у якості потерпілого Одеська міська рада та її структурні підрозділи не визнавались та позов не подавали, у зв`язку з тим, що вони не мають відношення до використання грошових коштів, які отриманні комунальним підприємством від реалізації послуг. Відповідно до підпункту 14 пункту 5 Положення, НСЗУ з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво НСЗУ в судах та інших органах через осіб, уповноважених діяти від її імені, у тому числі через посадових осіб юридичної служби НСЗУ, а також забезпечує представництво інтересів НСЗУ в судах України та інших органах через представників.

Прокурор ОСОБА_8 звернулася до суду з письмовим клопотанням про накладання арешту на особисте майно обвинуваченої ОСОБА_6 з метою забезпечення цивільного позову про стягнення на користь територіальної громади міста Одеси в особі ОМР матеріальної шкоди у розмірі 228 971 гривні 96 копійок, обґрунтування викладені в письмову вигляді, долучені до справи.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , звернулися до суду з письмовими запереченнями на клопотання прокурора про арешт особистого майна обвинуваченої ОСОБА_6 , зазначивши, що цивільний позов не містить належного обґрунтування наявності підстав (самого факту завдання збитків та державного органу) для звернення прокурора до суду в інтересах територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, тому позов підлягає поверненню, внаслідок чого відсутні підстави накладання арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_6 , обґрунтування викладені в письмових запереченнях. Прокурором не надано суду жодних доказів, які б могли свідчити про достатність підстав вважати та наявність ризиків щодо намагання обвинуваченою ОСОБА_6 чи іншими особами будь-яким шляхом приховати, знищити, передати чи відчужити своє майно. Також, прокурором не надано даних про вартість нерухомого майна, яке належить обвинуваченій ОСОБА_6 , для визначення співмірності заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що на думку сторони захисту позбавляє суд можливості оцінити розумність та співрозмірність обмеження права власності.

Потерпілий по кримінальному провадженню, згідно обвинувального акту, не залучався.

Прокурор ОСОБА_8 надала до суду лист Уповноваженої особи - Департаменту охорони здоров`я Одеської м. Одеської міської ради (лист 01/01-37/15 від 29.01.2026 року), з якого вбачається, що ОМР має намір бути залученою до участі в зазначеному кримінальному провадженні в якості потерпілого, її представником визначено завідувача сектору з юридичних питань відділу кадрового правового та документального забезпечення Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради ОСОБА_9 . Також, відповідно до ч.3 ст. 128 КПК України, Департамент охорони здоров`я Одеської міської ради в своєму листі зазначив, що просить прокуратуру Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_10 , забезпечити подачу цивільного позову в інтересах держави в особі ОМР.

Дослідивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Дане кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. За вказаних обставин є достатньо підстав для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо підстав прийняття до розгляду позовної заяви з якою звернувся прокурор в інтересах територіальної громади міста Одеси в особі ОМР, та накладання арешту на особисте майно обвинуваченої ОСОБА_6 ,дослідивши обвинувальний акт, клопотання прокурора та заперечення захисників, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 1 ст. 128 КПК України). Відповідно до ч. 3 вказаної статті цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Згідно з абзацом першим та другим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У поданому позові, прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" бездіяльністю ОМР, яке виражається у не зверненні уповноваженого органу до суду з позовом про стягнення з обвинуваченої заподіяної матеріальної шкоди. Наведене на думку прокурора, вказує на необхідність прокурорського втручання з метою захисту інтересів держави в особі ОМР.

Водночас пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Подібну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18.

У контексті наведеного можна зробити висновок, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим».

У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави. При цьому саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.08.2019 р. у справі № 910/6144/18, від 06.08.2019 р. у справі № 912/2529/18 та 18.08.2020 р. у справі № 914/1844/18.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на думку органу досудового розслідування матеріальні збитки в сумі 228 971 гривень 96 копійок, спричинені ОМР. Таким чином саме ОМР наділене правом самостійно звернутись з позовом до суду.

При пред`явленні позову прокурор обмежився констатацією фактів вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, їх наслідків, фактом заподіяння шкоди та формальним посиланням на норми статей КПК України.

Також позов не містить обґрунтування і тих обставин, що у даному випадку захист інтересів держави, за умови підтвердження їх порушення, не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або що такий орган відсутній.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128,129,131,314-316,170,177,178,181,194,369-372,376 КПК України, п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесене до ЄРДР за №0000071 від 02.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України на 02.04.2026 року о 14:30 годині у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Цивільний позов прокурора в інтересах територіальної громади міста Одеси в особі ОМР про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - повернути прокурору.

Клопотання прокурора про накладання арешту на особисте майно обвинуваченої ОСОБА_6 з метою забезпечення цивільного позову про стягнення на користь територіальної громади міста Одеси в особі ОМР матеріальної шкоди у розмірі 228 971 гривні 96 копійок, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1