Провадження № 1-кп/344/432/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Івано-Франківськ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, працюючої фахівцем відділу контролю виконання кредитних зобов`язань в ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси», має на утриманні одну малолітню дитину, депутатом та особою з інвалідністю не є, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство); заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно; окрім того, заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_8 протягом 2023-2024 років працювала менеджером з продажу спортивного одягу у ФОП ОСОБА_11 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час роботи у ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_8 стало відомо про порядок оформлення замовлення від покупців, дистанційно у мережі Інтернет. У цей час, у неї виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, який полягав в отриманні грошових коштів від покупців під приводом оформлення замовлення на покупку спортивного одягу без дійсного наміру виконувати взяті на себе обов`язки.

Так, наприкінці листопада 2023 року ОСОБА_12 співпрацював із менеджером ОСОБА_8 щодо продажу спортивного одягу та взуття. Під час спілкування, за допомогою програми для обміну текстовими повідомленнями «Telegram», між ОСОБА_8 , яка перебувала на посаді менеджера з продажу, та ОСОБА_12 було обумовлено умови купівлі-продажу спортивного одягу та взуття у ФОП ОСОБА_11 ..

Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів, маючи на меті вчиняти неправомірні шахрайські дії, скеровані на особисте незаконне збагачення, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , не маючи наміру відправляти вказаний товар, реалізуючи свій протиправний умисел на незаконне збагачення, шляхом обману, надала йому номер банківської картки акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , та переконала ОСОБА_12 , що банківська картка належить ФОП ОСОБА_11 , приховуючи інформацію про те, що зазначена банківська картка емітована на ім`я її батька ОСОБА_13 . Після чого, переконала потерпілого перерахувати грошові кошти за спортивний одяг та взуття на суму 46 100 гривень.

Тоді, ОСОБА_12 , будучи переконаним у виконанні зобов`язань ОСОБА_8 , добровільно перерахував чотирма транзакціями на вказану картку грошові кошти в загальній сумі 46 100 гривень, а саме: 24.11.2023 о 10 годині 50 хвилин - 5 000 гривень, 29.11.2023 о 12 годині 54 хвилин - 2 150 гривень, 23.01.2024 о 20 годині 39 хвилин - 8 950 гривень, 17.03.2024 о 10 годині 03 хвилин - 30 000 гривень.

У результаті протиправних дій, ОСОБА_8 здійснила незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 шляхом обману на загальну суму 46 100 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, під час роботи у ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_8 здійснювала оформлення замовлення від покупців, дистанційно у мережі Інтернет. У цей час, у неї виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, що полягав в отриманні грошових коштів від покупців під приводом оформлення замовлення на покупку спортивного одягу без дійсного наміру виконувати взяті на себе обов`язки.

Так, посеред січня 2024 року ОСОБА_14 співпрацював із менеджером ОСОБА_8 щодо продажу спортивного одягу та взуття. Під час спілкування, за допомогою програми для обміну текстовими повідомленнями «Telegram», між ОСОБА_8 , яка перебувала на посаді менеджера з продажу та ОСОБА_14 було обумовлено умови купівлі-продажу спортивного одягу та взуття у ФОП ОСОБА_11 .

Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, маючи на меті вчиняти неправомірні шахрайські дії, скеровані на особисте незаконне збагачення, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , не маючи наміру відправляти вказаний товар, реалізуючи свій протиправний умисел на незаконне збагачення, шляхом обману, надала йому номер банківської картки акціонерного товариства «Сенс Банк» № НОМЕР_3 , та переконала ОСОБА_14 що банківська картка належить ФОП ОСОБА_11 , приховуючи інформацію про те, що зазначена банківська картка емітована на ім`я її матері ОСОБА_15 . Після чого, переконала потерпілого перерахувати грошові кошти за спортивний одяг та взуття на суму 20 000 гривень.

Тоді, ОСОБА_14 , будучи переконаним у виконанні зобов`язань ОСОБА_8 , 20.01.2024 року о 12 годині 39 хвилин добровільно перерахував на вказану картку грошові кошти в сумі 20 000 гривень.

У результаті протиправних дій, ОСОБА_8 здійснила незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 шляхом обману на загальну суму 20 000 гривень.

Окрім цього, під час роботи у ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_8 здійснювала оформлення замовлення від покупців, дистанційно у мережі Інтернет. У цей час, у неї виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, що полягав в отриманні грошових коштів від покупців під приводом оформлення замовлення на покупку спортивного одягу без дійсного наміру виконувати взяті на себе обов`язки.

Так, наприкінці лютого 2024 року ОСОБА_16 співпрацював із менеджером ОСОБА_8 щодо продажу спортивного одягу та взуття. Під час спілкування, за допомогою програми для обміну текстовими повідомленнями «Telegram», між ОСОБА_8 , яка перебувала на посаді менеджера з продажу та ОСОБА_16 було обумовлено умови купівлі-продажу спортивного одягу та взуття у ФОП ОСОБА_11 .

Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів, маючи на меті вчиняти неправомірні шахрайські дії, скеровані на особисте незаконне збагачення, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_16 , не маючи наміру відправляти вказаний товар, реалізуючи свій протиправний умисел на незаконне збагачення, шляхом обману, надала йому номер банківської картки акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , та переконала ОСОБА_16 , що банківська картка належить ФОП ОСОБА_11 , приховуючи інформацію про те, що зазначена банківська картка емітована на ім`я її батька ОСОБА_13 . Після чого, переконала потерпілого перерахувати грошові кошти за спортивний одяг та взуття на суму 10 130 гривень.

Тоді, ОСОБА_16 , будучи переконаним у виконанні зобов`язань ОСОБА_8 , 27.02.2024 року о 12 годині 22 хвилин добровільно перерахував на вказану картку грошові кошти в сумі 10 130 гривень.

У результаті протиправних дій, ОСОБА_8 здійснила незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_16 шляхом обману на загальну суму 10 130 гривень.

Також, під час роботи у ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_8 здійснювала оформлення замовлення від покупців, дистанційно у мережі Інтернет. У цей час, у неї виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, що полягав в отриманні грошових коштів від покупців під приводом оформлення замовлення на покупку спортивного одягу без дійсного наміру виконувати взяті на себе обов`язки.

Так, на початку березня 2024 року ОСОБА_17 співпрацювала із менеджером ОСОБА_8 щодо продажу спортивного одягу та взуття. Під час спілкування, за допомогою програми для обміну текстовими повідомленнями «Telegram», між ОСОБА_8 , яка перебувала на посаді менеджера з продажу та ОСОБА_17 було обумовлено умови купівлі-продажу спортивного одягу та взуття у ФОП ОСОБА_11 .

Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів, маючи на меті вчиняти неправомірні шахрайські дії, скеровані на особисте незаконне збагачення, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_17 , не маючи наміру відправляти вказаний товар, реалізуючи свій протиправний умисел на незаконне збагачення, шляхом обману, надала їй номер банківської картки акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , та переконала ОСОБА_17 , що банківська картка належить ФОП ОСОБА_11 , приховуючи інформацію про те, що зазначена банківська карта емітована на ім`я її батька ОСОБА_13 . Після чого, переконала потерпілу перерахувати грошові кошти за спортивний одяг та взуття на суму 50 200 гривень.

Тоді, ОСОБА_17 , будучи переконана у виконанні зобов`язань ОСОБА_8 , добровільно перерахувала чотирма транзакціями на вказану картку грошові кошти в загальній сумі 50 200 гривень, а саме: 02.03.2024 о 09 годині 46 хвилин - 20 000 гривень, 14.03.2024 о 16 годині 17 хвилин - 2 000 гривень, 15.03.2024 о 10 годині 22 хвилин - 10 000 гривень, 18.03.2024 о 10 годині 55 хвилин - 18 200 гривень, з яких 23 000 гривень ОСОБА_8 повернула ОСОБА_17 ..

У результаті протиправних дій, ОСОБА_8 здійснила незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_17 шляхом обману на загальну суму 27 700 гривень.

Окрім цього, під час роботи у ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_8 здійснювала оформлення замовлення від покупців, дистанційно у мережі Інтернет. У цей час, у неї виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, що полягав в отриманні грошових коштів від покупців під приводом оформлення замовлення на покупку спортивного одягу без дійсного наміру виконувати взяті на себе обов`язки.

Так, посеред квітня 2024 року ОСОБА_18 співпрацював із менеджером ОСОБА_8 щодо продажу спортивного одягу та взуття. Під час спілкування, за допомогою програми для обміну текстовими повідомленнями «Telegram», між ОСОБА_8 , яка перебувала на посаді менеджера з продажу та ОСОБА_18 було обумовлено умови купівлі-продажу спортивного одягу та взуття у ФОП ОСОБА_11 ..

Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів, маючи на меті вчиняти неправомірні шахрайські дії, скеровані на особисте незаконне збагачення, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_18 , не маючи наміру відправляти вказаний товар, реалізуючи свій протиправний умисел на незаконне збагачення, шляхом обману, надала йому номер банківської картки акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , та переконала ОСОБА_18 , що банківська картка належить ФОП ОСОБА_11 , приховуючи інформацію про те, що зазначена банківська картка емітована на ім`я її батька ОСОБА_13 . Після чого, переконала потерпілого перерахувати грошові кошти за спортивний одяг та взуття на суму 64 960 гривень.

Тоді, ОСОБА_18 , будучи переконаним у виконанні зобов`язань ОСОБА_8 , добровільно перерахував трьома транзакціями на вказану картку грошові кошти в загальній сумі 64 690 гривень, а саме: 19.04.2024 року о 12 годині 52 хвилин - 29 960 гривень, 12.04.2024 о 16 годині 40 хвилин - 15 000 гривень, 18.04.2024 о 13 годині 38 хвилин - 20 000 гривень.

У результаті протиправних дій, ОСОБА_8 здійснила незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_18 , шляхом обману, на загальну суму 64 960 гривень.

Під час роботи у ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_8 й надалі здійснювала оформлення замовлення від покупців, дистанційно у мережі Інтернет. У цей час, у неї виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, що полягав в отриманні грошових коштів від покупців під приводом оформлення замовлення на покупку спортивного одягу без дійсного наміру виконувати взяті на себе обов`язки.

Так, на початку березня 2024 року ОСОБА_19 співпрацював із менеджером ОСОБА_8 щодо продажу спортивного одягу та взуття. Під час спілкування, за допомогою програми для обміну текстовими повідомленнями «Telegram», між ОСОБА_8 , яка перебувала на посаді менеджера з продажу та ОСОБА_19 було обумовлено умови купівлі-продажу спортивного одягу та взуття у ФОП ОСОБА_11 .

Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів, маючи на меті вчиняти неправомірні шахрайські дії, скеровані на особисте незаконне збагачення, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_19 , не маючи наміру відправляти вказаний товар, реалізуючи свій протиправний умисел на незаконне збагачення, шляхом обману, надала йому номер банківської картки акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , та переконала ОСОБА_19 , що банківська картка належить ФОП ОСОБА_11 , приховуючи інформацію про те, що зазначена банківська карта емітована на ім`я її батька ОСОБА_13 . Після чого, переконала потерпілого перерахувати грошові кошти за спортивний одяг та взуття на суму 213 100 гривень.

Тоді, ОСОБА_19 , будучи переконаним у виконанні зобов`язань ОСОБА_8 , добровільно перерахував шістьома транзакціями на вказану картку грошові кошти в загальній сумі 213 100 гривень, а саме: 04.03.2024 о 20 годині 32 хвилин - 12 000 гривень; 19.03.2024 о 16 годині 56 хвилин - 50 000 гривень; 25.03.2024 о 17 годині 36 хвилин - 50 000 гривень; 29.03.2024 о 16 годині 16 хвилин - 11 000 гривень; 29.03.2024 о 15 годині 35 хвилин - 40 000 гривень; 06.04.2024 о 13 годині 58 хвилин - 50 000 гривень.

У результаті протиправних дій, ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, здійснила незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_19 , шляхом обману, на загальну суму 213 100 гривень, що перевищує 100 неоподаткованих мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто є значною шкодою.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнала повністю, щиро розкаялася, пояснила суду, що брала кошти в Боднара, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , Краєвсього, ОСОБА_23 . Всі кошти повернула. На той час працювала менеджером з продажу спортивного одягу в ОСОБА_24 в період 2023-2024 року. У листопаді 2023 року заволоділа коштами ОСОБА_12 в розмірі 46 100 гривень. Кошти повернула, вона розуміла, що це були чужі кошти, щиро кається. У січні 2024 року заволоділа коштами ОСОБА_14 загальну суму 20 000 гривень. Кошти повернула, вона розуміла, що це були чужі кошти, щиро кається. У лютому 2024 року заволоділа коштами ОСОБА_16 загальну суму 10 130 гривень. Кошти повернула, вона розуміла, що це були чужі кошти, щиро кається. У березні 2024 року заволоділа коштами ОСОБА_17 на загальну суму 50 200 гривень, з яких 23 000 гривень повернула ОСОБА_17 .. Завдала шкоду на 27 000 гривень. Кошти повернула, вона розуміла, що це були чужі кошти, щиро кається. У квітні 2024 року заволоділа коштами ОСОБА_11 загальну суму 64 690 гривень. Кошти повернула, вона розуміла, що це були чужі кошти, щиро кається. Усі ці кошти були передані їй за оплату товару, який вони не отримали. Кошти витратила на власний розсуд. У квітні 2024 року заволоділа коштами ОСОБА_19 на загальну суму 213 100 гривень за таких самих обставин, що й раніше. У вчиненому щиро кається, запевнила, що більше таке не повториться.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , цивільний ОСОБА_25 , ОСОБА_19 у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення. Подали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, їхні інтереси представляв адвокат ОСОБА_10 ..

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, які характеризують її особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження та слід кваліфікувати її дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 слід враховувати: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; дані про особу винної, яка характеризується позитивно; її вік; стан здоров`я та її майновий стан; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вона з вищою освітою, розлучена, працює фахівцем відділу контролю виконання кредитних зобов`язань в ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси», має на утриманні одну малолітню дитину, депутатом та особою з інвалідністю не є, раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Окрім цього, суд враховує, що відповідно до досудової доповіді Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинувачену ОСОБА_8 встановлено середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Отже, враховуючи наведене, думку прокурора, який просив врахувати особу обвинуваченої, яка вину у вчиненому визнала повністю, врахувати пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та повне відшкодування завданої шкоди, у неї на утриманні одна малолітня дитини та просив призначити їй покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України - 1 (один) рік пробаційного нагляду, за ч. 2 ст. 190 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі; за ч. 3 ст. 190 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, просив призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України просить звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши їй іспитовий термін, строком на 1 (один) рік; думку представника потерпілих, який просив суворо не карати та застосувати положення ст. 75 КК України; думку захисника, який просив врахувати особу обвинуваченої, вона визнала свою вину та щиро розкаялась, висловила негативне ставлення до вчиненого, сама відшкодувала завдану шкоду, просив врахувати висновок органу пробації та застосувати положення ст. 75 КК України; думку обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю, щиро кається та просила суворо не карати, суд, виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності покарання, дійшов висновку, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосування положень ст. 70 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, який полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403,405,407,408,429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Відтак, обмеження, передбачені ч. 1 ст. 75 КК України на даний випадок не поширюються.

З урахуванням викладеного, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, тому призначає їй покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме такого покарання буде необхідно і достатньо для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нею нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів та дотримання норм, правомірної поведінки, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 , цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_19 - слід залишити без розгляду, оскільки, потерпілими подано заяви про залишення цивільних позовів без розгляду.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, процесуальні витрати - відсутні, арешт - скасувати.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 3 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинувачену ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 , цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_19 - залишити без розгляду

Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.07.2024 року (344/13717/24) - скасувати.

Речові докази:

- листування із ОСОБА_26 на 35 арк. та квитанції про переказ коштів на 6 арк. (постанова слідчого від 15.05.2024 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- листування із ОСОБА_26 на 6 арк. та квитанції про переказ коштів на 3 арк. (постанова слідчого від 15.05.2024 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- інформацію в АТ КБ «ПриватБанк» по банківській карті НОМЕР_2 на оптичному носії інформації CD-R із маркуванням «ВХ.8675928-ВБ 07.06.2024» (постанова слідчого від 20.06.2024 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- інформацію з ПрАТ «Київстар» по номеру телефону НОМЕР_4 на оптичному носії інформації CD-R із маркуванням «ПрАТ Київстар Вх. 11846 вих. 8316/з/КТ» (постанова слідчого від 13.06.2024 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- листування із ОСОБА_26 на 5 арк. та квитанцію про переказ коштів на 1 арк. (постанова слідчого від 11.06.2024 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- інформацію в АТ «Сенс Банк» по банківській карті НОМЕР_3 на оптичному носії інформації CD-R із маркуванням «БТ № 901 ОСОБА_15 » (постанова слідчого від 13.07.2024 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- листування із ОСОБА_26 та квитанції про переказ коштів на 8 арк. (постанова слідчого від 10.07.2024 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- листування із ОСОБА_26 на 2 арк. та квитанцію про переказ коштів на 1 арк. (постанова слідчого від 20.08.2024 року) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуюча суддя ОСОБА_27