Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/345/2026 Справа № 641/7305/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Слобідського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду у м. Харкові матеріали за заявою ОСОБА_3 в частині відводу дізнавача СД ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , від участі у проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000150 від 22.05.2025, -

встановив:

До слідчого судді Слобідського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_3 , в якій заявник просить відвести дізнавача СД ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000150 від 22.05.2025 р. за ознаками ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України на стадії досудового розслідування

В обґрунтування заяви заявник ОСОБА_3 посилається на те, що в провадженні відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому, внесені до Єдиного реєстру досудових №0000150 від 22.05.2025 р. (об`єднане з кримінальним провадженням №№0000170 від 04.06.2025 р. за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 162 КК України). Внесення відомостей до ЄРДР відбулося на підставі ухвали слідчого судді Слобідського районного суду міста Харкова у справі 641/3413/25, 1-кс/641/744/2025, щодо події спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та проникнення до житлового приміщення ОСОБА_5 (коридорного приміщення квартири АДРЕСА_1 09 травня 2025 року.

04.11.2025 року дізнавачем ОСОБА_4 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України - за відсутності складу кримінального правопорушення.

26 січня 2026 року слідчим суддею Слобідського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 , постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 04.11.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 від 22.05.2025 року, скасовано, та повернуто матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування. Дізнавач у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 усіма доступними їй способами приховувала від потерпілої ОСОБА_3 вказану постанову про закриття кримінального провадження, не надавала матеріали кримінального провадження для оглдяу слідчому судді, хоча слідчий суддя витребовував такі матеріали, однак з причини ненадання таких матеріалів судді затягнувся розгляд скарги, було порушено строки розгляду а також як, потім виявилось (про допит неповнолітнього в якості свідка), це клопотання було нібито розглянуто у вересні 2025 року, але інформацію про результат розгляду ні потерпілій ні судді дізнавач ОСОБА_4 не надала, з невідомих скаржнику причин. Через численні скарги до прокуратури та внутрішньої безпеки від потерпілої, ОСОБА_4 стала надсилати листи поштою, нібито з копіями відповідей на клопотання, але як виявилося дізнавачка надсилала поштові документи сама собі (зазначала у листах отримувача - відділ поліції де сама працює), а вдруге надіслала відповідь на клопотання іншої особи. Хоча вказала у супровідному листі що надсилає відповідь на клопотання про допит неповнолітнього. Службова перевірка фактично не проведена, лише імітовано формальний процес щодо витребовування пояснень. Фактично відповідь звелась до того, що потерпіла не оскаржила постанову про закриття провадження і тому нема підстав для притягнення до відповідальності. Але потерпіла сторона отримала копію процесуального рішення про закриття провадження лише у кінці грудня 2025 року через численні скарги на бездіяльність дізнавача. При цьому дізнавач ОСОБА_4 в телефонному режимі повідомляла, що матеріалів справи у неї немає, оскільки вона передала їх прокурору, для вирішення питання про визначення підлсідності за ДБР (оскільки фігурант справи ОСОБА_7 був на момент скоєння правопорушення співробітником Темнівської виправної колонії №100). Також вона повідомила, що він там вже не працює (тобто знала на майбутнє), і дійсно у жовтні 2025 року ОСОБА_8 подав декларацію у зв`язку зі звільненням. Також проанілізувавши матеріали кримінального провадження вбачається ознаки позапроцесуального спілкування дізнавача ОСОБА_4 зі свідками - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у зв`язку з чим було порушено таємницю досудового розслідування дізнавачем. Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вони були обізнані про те, що повинні були підписати на допиті, хоча очевидцями події вони взагалі не були, а дізнавач жодного запитання цим свідкам не поставила, з чого вбачаєтсья, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 чи підписали вже готовий та набраний текст дізнавачем в протоколі допиту, чи вони дійсно надавали пояснення, в якості свідків, не отримавши жодного питання, незрозуміло звідки свідок знав про що саме їм треба говорити на допиті. Слід звернути увагу, що до протоколу допиту у якості свідка ОСОБА_13 додані копії документів про її право власності на житло та технічний паспорт на квартиру, які особа не носить з собою завжди. Тобто ОСОБА_14 завчасно зробила копії документів, які їй знадобилося принести до дізнавача ОСОБА_4 . Таким чином, враховуючи, що свідок ОСОБА_14 до початку слідчої дії допиту вже була проінформованою, які саме копії документів має принести з собою до дізнавача ОСОБА_4 , ця обставина вказує на порушення таємниці досудового розслідування, відповідальність за збереження якої законом покладено саме на дізнавача. Або діями дізнавача керує особа, якій надано вказівку закрити провадження, використовуючи документи ОСОБА_13 , яка підпише все що їй скажуть, оскільки вона є фігуранткою іншого кримінального провадження за ст. ст. 129, 398 КК України щодо погрози вбивством адвокату та його малолітнім дітям ( ОСОБА_15 ). Також на запитання потерпілої ОСОБА_3 як саме була викликана ОСОБА_14 на допит, дізнавач ОСОБА_4 , в той час як потерпіла не зазначала про виклик такого свідка, її телефон не надавала, а відомостей про проведення слідчих або оперативно-розшукових заходів щодо встановлення кола свідків матеріали кримінального провадження не містять. Це вказує на позапроцесуальне спілкування дізнавача ОСОБА_4 із особами, котрі зацікавлені у закритті кримінального провадження задля уникнення ОСОБА_5 відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень жінці та насильницьке проникнення до житла. Усі ці дії дізнавача ОСОБА_4 вказують на існування обставин, які викликають обгрунтовані сумніви у її неупередженості, що згідно п.3 ч.1 ст. 77 КПК України є підставою для відводу дізнавача.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилась, просила розглядати заяву про відвід дізнавача за її відсутності, заяву підтримала просила задовольнити.

Особа, якій заявлено відвід, - дізнавач сектору дізнання СД ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась.

Дослідивши зміст заяви, наявні в матеріалах документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач немає права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Таким чином, закон встановлює вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий і, зокрема, дізнавач, підлягає відводу.

Заявник обґрунтовує заявлений відвід тим, що дізнавач ОСОБА_4 порушила порядок виклику свідків, позапроцесуальне спілкування зі свідками, які заінтересовані у закритті кримінального провадження, а також незаконність прийнятої постанови дізнавачем ОСОБА_4 , її подальша участь у кримінальному провадженні фактично направлена на формальне проведення зазначених в ухвалі слідчого судді процесуальних дій, що викликає сумніви щодо неупередженості дізнавача ОСОБА_4 під час здійснення досудового розслідування в даних кримінальних провадженнях.

Разом з тим, заявлений відвід не містить жодних належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, зокрема доказів упередженості дізнавача під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Заявником не надано суду доказів наявності підстав для відводу дізнавача, наведених у ст. 77 КПК України, а зазначені у заяві доводи не можуть бути підставою для відводу дізнавача, оскільки ґрунтуються лише на особистому сприйнятті та інтерпретації заявником тієї чи іншої конкретної ситуації.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 КПК України керівник органу дізнання уповноважений визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання; відсторонювати дізнавача від проведення дізнання за ініціативою прокурора або з власної ініціативи та призначати іншого дізнавача за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу (самовідводу) або неефективного дізнання.

З викладеного вбачається, що заявник не обмежений у праві ініціювати перед керівником органу дізнання питання про відсторонення дізнавача від проведення дізнання та призначати іншого дізнавача за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу (самовідводу) або неефективного дізнання.

Заявлений відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу дізнавача, що передбачені ст. 77 КПК України. Заявлений відвід зводиться до незгоди з порядком проведення досудового розслідування та припущень щодо упередженості дізнавача. Учасник кримінального провадження має право за наявності підстав оскаржити дії чи бездіяльність дізнавача у встановленому процесуальним законом порядку.

Судом при розгляді заяви про відвід дізнавача не встановлено та не доведено наявність обставин, які б свідчили про його заінтересованість та упередженість в результатах кримінального провадження, в тому числі обставин, які викликали б сумніви в його неупередженості.

Інших підстав, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості дізнавача в заяві про відвід не наведено та слідчому судді доказів конкретних фактів не надано.

Таким чином, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою виконання його завдань, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви про відвід відсутні, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 26, 391, 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід дізнавача СД ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , від участі у проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000150 від 22.05.2025 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1