Справа №295/2921/26
УХВАЛА

щодо застосування запобіжного заходу

20.02.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3

слідчого Житомирського РУП № 1 ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

законного представника - матері ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000105 від 23.01.2026, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ :

І. Суть клопотання

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно з клопотанням 30.01.2026, ОСОБА_7 незаконно придбав кристалічну речовину білого кольору, яка у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 9,0354 г, яку з метою подальшого незаконного збуту на території України зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

08.02.2026 шляхом розміщення оголошення в клауд-месенджері «Telegram» ОСОБА_7 знайшов покупця і в цей же день, використовуючи службу доставки та забору відправлень ТОВ «Нова Пошта» шляхом створення і відправлення посилки, відповідно до ТТН № 20 4513 6368 1970 незаконно збув психотропну речовину ОСОБА_10 , за що отримав на картковий рахунок грошові кошти в розмірі 5000,00 грн.

В клопотанні слідчий посилається на те, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та пересиланні з метою збуту, а також в незаконному збуті психотропних речовин, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

17.02.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих дій накладення арешту на кореспонденцію, огляд та виїмка затриманої кореспонденції від 30.01.2026 та від 04.02.2026; даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за особою від 30.01.2026 та від 04.02.2026; даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії установлення місцезнаходження радіообладнання (радіоелектронного засобу) від 11.02.2026; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; даними протоколу допиту ОСОБА_10 ; даними протоколу огляду від 11.02.2026; змістом висновку експерта № СЕ-19/106-26/2506 НЗПРАП від 11.02.2026; даними протоколу обшуку від 17.02.2026; змістом повідомлення про підозру.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ІІ. Процедура та позиції сторін

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який входить до групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво в кримінальному провадженні і є ювенальним прокурором, та слідчий ОСОБА_4 , який входить до групи слідчих у провадженні і є ювенальним слідчим, клопотання підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просили задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 додатково зазначив, що за вчинення злочину, у скоєнні якого підозрюється підозрюваний, передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не навчається, офіційно не працює, а відтак існує ризик його переховування від органу досудового розслідування та суду. На думку прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним і не зможе запобігти наявним ризикам.

Слідчий ОСОБА_4 зауважив, що підозрюваному відомі особи, яким він збував заборонені речовини, всі свідки на цей час органом досудового розслідування не допитані, а відтак є ризик впливу підозрюваного на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Підозрюваний неповнолітній ОСОБА_7 в судовому засіданні свою причетність до вчинення злочину визнав. Пояснив, що з листопада 2025 року проживає сам в квартирі бабусі, яка померла, проживати окремо від матері було його рішенням, оскільки в нього погані стосунки з матір`ю через вітчима.

Додатково пояснив, що після школи не пішов навчатися, бо не мав хисту та бажання, почав займатись збутом заборонених речовин, оскільки необхідні були гроші на проживання, за виконану ним роботу він отримував гроші, іноді йому грошима допомагає сестра, яка також є неповнолітньою, живе і працює в Києві.

ОСОБА_7 щиро розкаювався у вчиненому, зобов`язувався більше таким не займатись, обіцяв знайти легальні заробітки

Просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, за місцем його фактичного проживання, просив не обирати домашній арешт за місцем проживання матері через погані стосунки з вітчимом, не може з ними проживати.

Законний представник неповнолітнього мати ОСОБА_6 не заперечувала щодо обрання відносно сина запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання, додатково вказала, що жити окремо було рішенням сина.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Пояснив, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, проживає сам, потрапив в складні життєві обставини, мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно сина. Адвокат зазначив, що ОСОБА_7 є розумною та чемною дитиною, розуміє протиправність вчиненого, контролює ситуацію, буде беззаперечно виконувати покладені обов`язки. Захисник звертає увагу, що підозрюваний проживає один в квартирі, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом він не зможе забезпечити власні побутові потреби у вигляді придбання продуктів, ліків тощо, оскільки близькі особи, які б могли йому з цим допомогти, відсутні. Просить обрати стосовно його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Житомирського РУП №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000105, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2026 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного збуту в м. Житомирі психотропних засобів.

17.02.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також в незаконному збуті психотропних речовин.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Беручи до уваги ранню стадію досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що згідно з клопотанням та доданими до нього матеріалами існує достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і може бути причетний до його скоєння.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням, прокурор та слідчий посилались на наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведений ризик, на який він посилається, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування суду, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, що підозрюваний може впливати на свідків, оскільки йому відомі їх прізвища та засоби зв`язку.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний є неповнолітнім, відомості про притягнення його відповідальності раніше відсутні.

Також слідчий суддя вважає недоведеним ризик, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі або документи, які мають значення для провадження, оскільки слідчим не доведено, які речі і документи, які мають значення для провадження, не віднайдені.

Тому слідчий суддя не бере до уваги ці ризики при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного, згідно зі ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування суду та незаконно впливати на свідків, беручи до уваги особу підозрюваного, який є неповнолітнім, перебуває в складних життєвих обставинах, не заперечує причетність до вчиненого, надає покази, тобто співпрацює зі слідством, щиро розкаюється у вчиненому, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням встановлених обставин кримінального провадження, беручи до уваги особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе застосовувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби без електронних засобів контролю за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Крім того, застосування цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного слідчий суддя вважає неможливим з огляду на те, що у такому разі ОСОБА_7 буде позбавлений будь-якої можливості забезпечувати свої побутові потреби, оскільки він проживає один, матір фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, з сином не проживає, не є для нього авторитетом, батька він не знає взагалі. Слідчий суддя вважає, що застосування щодо підозрюваного цілодобового домашнього арешту є занадто суворим і непропорційним запобіжним заходом.

На переконання слідчого судді домашній арешт у певний період доби є достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Одночасно слідчий суддя покладає на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати зареєстроване місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20:00 години по 07:00 годину в межах строку досудового розслідування до 16.04.2026.

Відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2. утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії ухвали до 16.04.2026.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 25.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1