УХВАЛА

про залишення скарги без руху

25 травня 2026 року

м. Київ

справа № 754/15813/24

провадження № 51- 1964 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргупрокурора у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року,

установив:

Деснянський районний суд м. Києва ухвалою від 29 січня 2025 року задовольнив клопотання адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 , звільнив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 Кримінального кодексу України (далі - КК), на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Закрив кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000916 від 18 жовтня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (в редакції Закону України від 16 травня 2013 року), ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК.

Київський апеляційний суд ухвалоювід 27 квітня 2026 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишив без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, прокурор оскаржив їх в касаційному порядку.

В касаційній скарзі прокурор просить змінити ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року, ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК, на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК, на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального Кодексу (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися ст. ст. 412-414 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Разом з тим, заявляючи вимогу про зміну судових рішень, прокурор в касаційній скарзі не наводить обґрунтувань в чому саме полягає істотність порушень вимог кримінального процесуального закону, та не вказує, яку норму закону було порушено судами першої та апеляційної інстанцій, і яким чином зазначене перешкодило чи могло перешкодити судам постановити законне та обґрунтоване рішення, а також не зазначає яким чином викладений в ухвалах зміст перешкоджає їх розумінню та виконанню цих рішень.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає за необхідне встановити прокурору строк для усунення недоліків у п`ятнадцять днів з моменту отримання ним ухвали про залишення поданої касаційної скарги без руху.

Суд роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.

При повторному зверненні до суду прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.

З урахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3