КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2997/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представників власника майна ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 рокузадоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025 та накладено арешт на майно вилучене під час проведення обшуку за місцем постійного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 14 Pro Max» фіолетового кольору у прозорому футлярі, серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 , із наявною сім-карткою мобільного оператора «Vodafone» із номером мобільного телефону НОМЕР_4 ;

- флеш-накопичувач «goodram», об`ємом 8 GB, s/n DB22E4ACF4;

- документи під назвою «Консолідовані основні фінансово-економічні показники діяльності АТ «Укрзалізниця» 2022,2023 та 2024 роки» на 2 арк.;

- документ під назвою «прогноз грошових потоків 2025 на АТ «Укрзалізниця»» на 1 арк.;

- документ під назвою «план на 2025 по філіях вертикалі «Вантажні перевезення»» на 1 арк.;

- документ у вигляді таблиці щодо кількості вагонів АТ «УЗ» із рукописними написами на 1 арк.;

- документ під назвою «інформаційна довідка щодо перевезень вантажів» на 1 арк.;

- документ під назвою «посадова інструкція №6 ЦЦО - П1-001/1від 14.12.21» на 13 арк.;

- документ у вигляді таблиці щодо ініціатив у напрямку перевезень АТ «УЗ» на 2025 р. на 7 арк.;

- документ під назвою «Провізна плата при перевезенні оптових вантажів у 2024 році на Чорноморськ-порт» на 1 арк.;

- документ під назвою «навантаження призначенням на станцію Одеса- порт (експ.) відправниками групи компаній М1 за 2024 р.» на 1 арк.;

- документ під назвою «інформація щодо роботи керівного складу служб роботи станцій регіональних філій АТ «Укразлізниця»» на 4 арк. із рукописними написами на звороті;

- документ під назвою «Акт № ЦЦ КБ - К1службової перевірки регіональних філій АТ «УЗ»» на 27 арк.;

- документ під назвою «Інформаційна довідка щодо перевезень вантажів» на 1 арк.;

- документ під назвою «скорочена матриця моніторингу та оцінки реалізації питань вантажної вертикалі АТ «УЗ»» на 1 арк.;

- документ під назвою «матриця моніторингу та оцінки реалізації питань вантажної вертикалі АТ «Укрзалізниця» на 42 арк.;

- документ під назвою «Інформація щодо можливих заходів з оптимізації витрат на персонал» на 1 арк. із рукописними написами на звороті;

- документ під назвою «скорочена матриця моніторингу та оцінки реалізації питань вантажної вертикалі АТ «Укрзалізниця»» на 1 арк.;

- документ під назвою «виконання рішень правління по департаменту локомотивного господарства станом на 11.03.2025» на 5 арк.;

- документ під назвою «інвестиційні програми на 11.03.2025» на 2 арк.;

- документ під назвою «проекти рішення правління на 11.03.2025» на 3 арк.;

- документ під назвою «аналіз виконання плану капітальних інвестицій на 2025» на 3 арк.;

- документ під назвою «проєкт плану капітальних інвестицій на 2025» на 7 арк.;

- документ під назвою «план заходів з оптимізації діяльності АТ «Укрзалізниця» із рукописними написами по тексту та на звороті на 2 арк.;

- документ під назвою «проєкти рішення правління станом на 18.03.2025» на 11 арк.;

- документ під назвою «посадова інструкція №ЦЦО-П1-001/1директора операційного» від 19.02.2019 на 8 арк. із відтиском печатки на звороті.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представники власника майна ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , подали апеляційну скаргу в якій просять скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт тимчасово вилученого майна від 16.09.2025 у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянти зазначають, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, оскільки слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Слідчим суддею було здійснено розгляд клопотання прокурора про арешт майна за відсутності сторін кримінального провадження, а також без виклику ОСОБА_6 в встановленому КПК України порядку, що призвело до унеможливлення надання нею та її представниками, пояснень для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Клопотання прокурора не містить жодних доводів і доказів, що в межах кримінального провадження № 0000564 від 16.07.2025 існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. У ОСОБА_6 , відсутній статус підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025 та свідка, з огляду на що, ОСОБА_6 немає ніякого статусу у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025, у застосуванні до неї будь-яких заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, мало б бути відмовлено.

Прокурор не навів та не надав жодної конкретної підстави, яка б обґрунтовувала таке втручання в права особи, як того вимагає кримінальний процесуальний закон.

Саме по собі процесуальне рішення слідчого про визнання речей та документів речовими доказами не свідчить про наявність обставин і умов, визначених в ст. 98 КПК України.

При цьому, в клопотанні прокурором не приведено жодних доводів з приводу того, які «факти» чи «обставини» вказаними речами, зокрема, мобільним телефоном марки «Apple», моделі Iphone 14Рго Мах фіолетового кольору у прозорому футлярі, серійний номер: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім-карткою мобільного оператора «Vodafone» із номером мобільного телефону НОМЕР_4 орган досудового розслідування збирається доводити якого складу злочину.

До клопотання не додано жодного документу чи іншого доказу, чи навіть письмового обґрунтування щодо того, кому належать вилучені речі, інші конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження вказаним майном.

Крім того апелянт зазначає, що згідно з відміткою на штампі вхідної кореспонденції Печерського районного суду міста Києва, 19.09.2025, тобто аж через 5 днів після постановлення ухвали про надання дозволу на обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , прокурор ОСОБА_9 вирішив звернутися до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене ще 08.09.2025 в ході обшуку у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025.

Відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України, є очевидним, що орган досудового розслідування мав би звернутися до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт мобільного телефону марки «Apple», моделі Iphone 14Рго Мах фіолетового кольору у прозорому футлярі, серійний номер: НОМЕР_1, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім-карткою мобільного оператора «Vodafone» що найпізніше 17.09.2025.

Таким чином, органом досудового розслідування не було дотримано, імперативно визначений ч. 5 ст. 171 КПК України строк звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим воно підлягало негайному поверненню, однак слідчим суддею вказана обставина була проігнорована.

Слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного судового рішення взагалі не було враховано, що до клопотання про арешт майна прокурором не додано жодного допустимого доказу, який би обґрунтовував необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Прокурор належним чином не обґрунтував клопотання про арешт майна, оскільки не навів доводів щодо наявності підстав для необхідності такого арешту, які б підтверджувались належними та допустимими доказами.

У клопотанні про арешт майна не доведено необхідність арешту майна та наявність визначених КПК України ризиків, що є обов`язковою умовою для задоволення слідчим суддею клопотання про арешт майна.

Апелянт звертає увагу на те, що сам по собі мобільний телефон не є доказом, а лише інформація, яка в ньому міститься, але враховуючи, що ОСОБА_6 було добровільно надано доступ до мобільного телефону марки «Apple», моделі Iphone 14Рго Мах фіолетового кольору у прозорому футлярі, серійний номер: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім-карткою мобільного оператора «Vodafone», і 52 слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025 під процесуальним керівництвом 29 прокурорів мали змогу провести його огляд з моменту вилучення під час обшуку 08.09.2025 до звернення з клопотання про накладення арешту тимчасово вилученого майна 19.02.2026, однак жодного протоколу огляду вказаною мобільного телефону надано слідчому судді Печерського районного суду міста Києва не було.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представників власника майна, в підтримку поданої апеляційної скарги, яку останні просили задовольнити з наведених в ній підстав, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представників власника майна ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи встановлено, що міжвідомчою слідчою групою Головних слідчих управлінь Державного бюро розслідувань і Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 369-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 332, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 19.09.2025 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем постійного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування вимог даного клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що у період з 2021 року по теперішній час нинішні та колишні службові особи АТ «Укрзалізниця» діючи за попередньою змовою групою осіб між собою та з представниками суб`єктів господарської діяльності у сфері залізничних перевезень, шляхом зловживання службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, отримували неправомірну вигоду за виконання послуг, чим спричинили тяжкі наслідки для держави.

Так, встановлено, що член правління АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_6 зловживаючи своїм службовим становищем в супереч інтересам АТ «Укрзалізниця» організував протиправний механізм який полягав у створені сприятливих умов для ефективної та безперебійної роботи підконтрольних останньому компаніям-експедиторам шляхом забезпечення їх рухомим складом, наданням тарифних знижок на найбільш прибуткових маршрутах, тощо, що в майбутньому надавало можливість підконтрольним ОСОБА_6 комерційним структурам отримувати надприбутки.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_6 про лобіював призначення на ключові посади в структурі АТ «Укрзалізниця» довірених йому осіб, зокрема:

- ОСОБА_11 - на посаду директора «Центра транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця»;

- ОСОБА_12 - на посаду директора департаменту комерційної роботи АТ «Укрзалізниця»;

- ОСОБА_13 - на посаду першого заступника регіональної філії «Одеська залізниця»;

- ОСОБА_14 - на посаду керівника проєкту в філії «Центр Управління Рухом» АТ «Укрзалізниця»;

- ОСОБА_15 - на посаду менеджера відділу організації автотранспортних перевезень апарату управління філії ЦТС «Ліски» АТ «Укрзалізниця».

Надалі, ОСОБА_6 з метою отримання прибутку та контролю над вантажними перевезеннями познайомив вищезазначених осіб зі своїми довіреними особами ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , представляючи, їх як осіб, які будуть здійснювати негласний нагляд за діяльністю АТ «Укрзалізниця» в частині вантажних перевезень.

Так, ОСОБА_17 був залучений до вищеописаної протиправної схеми для проведення бесід із представниками комерційних підприємств та вимагання з останніх неправомірної вигоди за усунення перешкод у пересуванні їх рухомих складів.

В свою чергу досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_16 , з 2006 по 2014 обіймав посаду голови правління ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», з 2014 по 2015 перебував на посаді начальника головного управління майнових та земельних ресурсів АТ «Укрзалізниця», а у період з 2017 по 2024 перебував на посаді заступника генерального директора ТОВ «Новітнє обладнання».

Також встановлено, що до можливої протиправної діяльності ОСОБА_16 залучив своїх синів ОСОБА_18 (є власником групи компаній пов`язаних із ОСОБА_16 ,) ОСОБА_19 (з 2012 року працює на різних посадах в АТ «Укрзалізниця») та службових осіб підконтрольного йому суб`єкта господарської діяльності ТОВ «Новітнє обладнання», а саме засновника ОСОБА_20 , засновника та кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_21 , директора-розпорядника ОСОБА_22 та керівника вищевказаного товариства ОСОБА_23 .

Так, ТОВ «Новітнє обладнання» підконтрольне ОСОБА_16 та має фінансово-господарські відносини з ТОВ «Транспортна логістична компанія», яка в свою чергу має прямі контракти з АТ «Укрзалізниця».

08.09.2025 до Головного слідчого управління СБ України з ГУ «Д» ДЗНД СБ України надійшло повідомлення № 14/1/4-12324 від 08.09.2025 про те, що речі та документи, що мають значення для досудового розслідування та викриття винних знаходяться за місцем постійного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , які можуть бути знищені або переміщені до іншого місця.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав № 439930331 від 18.08.2025, право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_24 , ІПН: НОМЕР_5 .

В період з 06 години 57 хвилини 08.09.2025 по 14 годину 11 хвилин 08.09.2025 у зв`язку із невідкладним випадком та реальної загрози знищення майна - окремих речей, предметів, документів, що зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використанні як докази фактів та обставин що встановлюються в ході кримінального провадження було проведено обшук за постійним місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 14 Pro Max» фіолетового кольору у прозорому футлярі, серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 , із наявною сім-карткою мобільного оператора «Vodafone» із номером мобільного телефону НОМЕР_4 ;

- флеш-накопичувач «goodram», об`ємом 8 GB, s/n DB22E4ACF4;

- документи під назвою «Консолідовані основні фінансово-економічні показники діяльності АТ «Укрзалізниця» 2022,2023 та 2024 роки» на 2 арк.;

- документ під назвою «прогноз грошових потоків 2025 на АТ «Укрзалізниця»» на 1 арк.;

- документ під назвою «план на 2025 по філіях вертикалі «Вантажні перевезення»» на 1 арк.;

- документ у вигляді таблиці щодо кількості вагонів АТ «УЗ» із рукописними написами на 1 арк.;

- документ під назвою «інформаційна довідка щодо перевезень вантажів» на 1 арк.;

- документ під назвою «посадова інструкція №6 ЦЦО - П1-001/1від 14.12.21» на 13 арк.;

- документ у вигляді таблиці щодо ініціатив у напрямку перевезень АТ «УЗ» на 2025 р. на 7 арк.;

- документ під назвою «Провізна плата при перевезенні оптових вантажів у 2024 році на Чорноморськ-порт» на 1 арк.;

- документ під назвою «навантаження призначенням на станцію Одеса- порт (експ.) відправниками групи компаній М1 за 2024 р.» на 1 арк.;

- документ під назвою «інформація щодо роботи керівного складу служб роботи станцій регіональних філій АТ «Укразлізниця»» на 4 арк. із рукописними написами на звороті;

- документ під назвою «Акт № ЦЦ КБ - К1службової перевірки регіональних філій АТ «УЗ»» на 27 арк.;

- документ під назвою «Інформаційна довідка щодо перевезень вантажів» на 1 арк.;

- документ під назвою «скорочена матриця моніторингу та оцінки реалізації питань вантажної вертикалі АТ «УЗ»» на 1 арк.;

- документ під назвою «матриця моніторингу та оцінки реалізації питань вантажної вертикалі АТ «Укрзалізниця» на 42 арк.;

- документ під назвою «Інформація щодо можливих заходів з оптимізації витрат на персонал» на 1 арк. із рукописними написами на звороті;

- документ під назвою «скорочена матриця моніторингу та оцінки реалізації питань вантажної вертикалі АТ «Укрзалізниця»» на 1 арк.;

- документ під назвою «виконання рішень правління по департаменту локомотивного господарства станом на 11.03.2025» на 5 арк.;

- документ під назвою «інвестиційні програми на 11.03.2025» на 2 арк.;

- документ під назвою «проекти рішення правління на 11.03.2025» на 3 арк.;

- документ під назвою «аналіз виконання плану капітальних інвестицій на 2025» на 3 арк.;

- документ під назвою «проєкт плану капітальних інвестицій на 2025» на 7 арк.;

- документ під назвою «план заходів з оптимізації діяльності АТ «Укрзалізниця» із рукописними написами по тексту та на звороті на 2 арк.;

- документ під назвою «проєкти рішення правління станом на 18.03.2025» на 11 арк.;

- документ під назвою «посадова інструкція №ЦЦО-П1-001/1директора операційного» від 19.02.2019 на 8 арк. із відтиском печатки на звороті.

08.09.2025 вилучені під час обшуку предмети та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

09.09.2025, з метою дотримання вимог КПК України, в частині строків передбачених на звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, який 08.09.2025 проведений у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України та з метою дотримання законності проведення такого обшуку, а також арешту вилученого майна слідчим в ОВС ГСУ СБУ ОСОБА_25 , за погодженням із прокурором подано до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про надання дозволу на проведення обшуку від 08.09.2025.

За результатом розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу від 15.09.2025 про надання дозволу на проведення обшуку за місцем постійного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор послався на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

25.09.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання та накладено арешт на майно вилучене під час проведення обшуку за місцем постійного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 14 Pro Max» фіолетового кольору у прозорому футлярі, серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 , із наявною сім-карткою мобільного оператора «Vodafone» із номером мобільного телефону НОМЕР_4 ;

- флеш-накопичувач «goodram», об`ємом 8 GB, s/n DB22E4ACF4;

- документи під назвою «Консолідовані основні фінансово-економічні показники діяльності АТ «Укрзалізниця» 2022,2023 та 2024 роки» на 2 арк.;

- документ під назвою «прогноз грошових потоків 2025 на АТ «Укрзалізниця»» на 1 арк.;

- документ під назвою «план на 2025 по філіях вертикалі «Вантажні перевезення»» на 1 арк.;

- документ у вигляді таблиці щодо кількості вагонів АТ «УЗ» із рукописними написами на 1 арк.;

- документ під назвою «інформаційна довідка щодо перевезень вантажів» на 1 арк.;

- документ під назвою «посадова інструкція №6 ЦЦО - П1-001/1від 14.12.21» на 13 арк.;

- документ у вигляді таблиці щодо ініціатив у напрямку перевезень АТ «УЗ» на 2025 р. на 7 арк.;

- документ під назвою «Провізна плата при перевезенні оптових вантажів у 2024 році на Чорноморськ-порт» на 1 арк.;

- документ під назвою «навантаження призначенням на станцію Одеса- порт (експ.) відправниками групи компаній М1 за 2024 р.» на 1 арк.;

- документ під назвою «інформація щодо роботи керівного складу служб роботи станцій регіональних філій АТ «Укразлізниця»» на 4 арк. із рукописними написами на звороті;

- документ під назвою «Акт № ЦЦ КБ - К1службової перевірки регіональних філій АТ «УЗ»» на 27 арк.;

- документ під назвою «Інформаційна довідка щодо перевезень вантажів» на 1 арк.;

- документ під назвою «скорочена матриця моніторингу та оцінки реалізації питань вантажної вертикалі АТ «УЗ»» на 1 арк.;

- документ під назвою «матриця моніторингу та оцінки реалізації питань вантажної вертикалі АТ «Укрзалізниця» на 42 арк.;

- документ під назвою «Інформація щодо можливих заходів з оптимізації витрат на персонал» на 1 арк. із рукописними написами на звороті;

- документ під назвою «скорочена матриця моніторингу та оцінки реалізації питань вантажної вертикалі АТ «Укрзалізниця»» на 1 арк.;

- документ під назвою «виконання рішень правління по департаменту локомотивного господарства станом на 11.03.2025» на 5 арк.;

- документ під назвою «інвестиційні програми на 11.03.2025» на 2 арк.;

- документ під назвою «проекти рішення правління на 11.03.2025» на 3 арк.;

- документ під назвою «аналіз виконання плану капітальних інвестицій на 2025» на 3 арк.;

- документ під назвою «проєкт плану капітальних інвестицій на 2025» на 7 арк.;

- документ під назвою «план заходів з оптимізації діяльності АТ «Укрзалізниця» із рукописними написами по тексту та на звороті на 2 арк.;

- документ під назвою «проєкти рішення правління станом на 18.03.2025» на 11 арк.;

- документ під назвою «посадова інструкція №ЦЦО-П1-001/1директора операційного» від 19.02.2019 на 8 арк. із відтиском печатки на звороті.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за № 0000564 від 16.07.2025 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 369-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 332, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України та накладаючи арешт на вказане майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем постійного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя встановив, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, всупереч твердженням апелянта, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження №0000564 від 16.07.2025 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 369-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 332, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України та відношення до нього вилученого майна, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

При цьому, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, всупереч твердженням апелянта.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 167, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Щодо тверджень апелянта, що слідчим суддею було здійснено розгляд клопотання прокурора про арешт майна за відсутності сторін кримінального провадження, а також без виклику ОСОБА_6 в встановленому КПК України порядку, то вони мають місце, однак дана обставина не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді про арешт майна, виходячи з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Також не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді відповідно до положень глави 17 КПК України, посилання апелянта на те, що прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з порушенням процесуального строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Проте, відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК (ч. 1 ст. 173 КПК).

При вирішенні питання про арешт майна, яке має значення для виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 КПК); (4) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 КПК); (5) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК); (6) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (7) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

Отже, такої підстави для відмови в арешті майна як пропущення строку звернення з клопотанням КПК не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів (чи навіть з інших підстав), ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представників власника майна ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представників власника майна ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4