Справа №523/1413/26
Провадження №1-кп/523/1202/26
У Х В А Л А

про продовження строку застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою

23 березня 2026 року м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в межах розгляду кримінального провадження №0001087, внесеного до ЄРДР 03.10.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олексіївка Сокирянського району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, одруженого і працюючого водієм у ТОВ «Ламан Транс-Експрес», зі слів - зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України, а також цивільного позову представника вказаної потерпілої ОСОБА_7 , заявленого в порядку ст.128 КПК України, до підсудного,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Пересипського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України, а також цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_7 , заявлений в порядку ст.128 КПК України, до вказаного підсудного.

12.03.2026 року прокурором ОСОБА_3 до суду подано письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_6 , яке мотивоване тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які у разі визнання винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що дає підстави вважати можливе переховування обвинуваченого від суду; вказаному підсудному були вручені матеріали кримінального провадження, він отримав можливість володіти інформацією про місце проживання та інші контактні дані свідків та потерпілої, оскільки останні ще не допитані в судовому засіданні та їх покази мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду, тому підсудний з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб, схиляючи їх до змін показів або взагалі відмови від них; підсудний може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов`язків у разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, що на думку сторони обвинувачення обумовлює існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином).

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного ним клопотання, з`ясувавши позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка підтримала прокурора, а також заслухавши захисника ОСОБА_5 та підсудного ОСОБА_6 , які проти задоволення означеного клопотання прокурора не заперечували, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 23.01.2026 року відносно підсудного ОСОБА_6 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23.03.2026 року, включно.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого та вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, а за наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого; завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів провадження, підсудний ОСОБА_6 раніше не судимий; одружений, працює водієм; забезпечений місцем реєстрації та проживання в м.Одесі; на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР та КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває, але вказаний підсудний наразі обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, що скоєні у стані алкогольного сп`яніння та потягли смерть людини, а також мали місце в умовах воєнного стану в державі та збройної агресії рф проти України.

Сукупність наведених обставин у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини підсудного ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років підтверджують актуальність, передбачених ст.177 КПК України і зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а також свідчать про небажання підсудного дотримуватись загальноприйнятих правил поведінки у суспільстві, що у свою чергу об`єктивно доводить існування ризиків можливого ухилення підсудного від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, із запобіганням означеним ризикам.

Згідно з п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих підсудному ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, їх характеру, суспільної небезпечності і наслідків кримінально-протиправних діянь, зважаючи на характеризуючі підсудного дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного підсудного не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.26, 28, 176-178, 183, 193-194, 199, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , - задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 21.05.2026 року, включно, без визначення розміру застави.

Копії ухвали вручити під розписку підсудному ОСОБА_6 , направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1