Справа № 463/1729/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/688/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

05 березня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , в м. Львові, перевіривши апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2026 року,-

встановила:

даною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором першого відділу управління реалізації повноважень прокурорів у кримінальному провадженні, нагляду за додержанням законів при здійсненні оперативно-розшукової діяльності генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань (№ 19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту затримання особи о 20-00 годині 24 лютого 2026 року до 20-00 години 24 квітня 2026 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок ) гривень .

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_7 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із міста Львова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину згідно переліку оголошеного слідчим під відповідний протокол;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Попереджено підозрюваного ОСОБА_7 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручено підозрюваному, захиснику, представнику потерпілої сторони, прокурору та направлено у Львівську установу виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

На вказану ухвалу представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали провадження, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, і серед них визначено таку як забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною другою статті 24 КПК України гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов задля забезпечення принципу правової визначеності та єдності судової практики.

Ст. 307, 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Для вирішення питання про те, чи має особа право звертатись з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, необхідно враховувати, чи стосується оскаржувана ухвала прав, свобод, інших інтересів особи, яка звертається із апеляційною скаргою. У такому випадку слід керуватись положеннями ст. 393 КПК України.

Положеннями ч. 1 ст. 393 КПК України визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Встановлення законодавцем обмеження права на апеляційне оскарження рішень суддів має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю у разі обмеження чи порушення прав і законних інтересів осіб.

За таких обставин наявність визначених у кримінальному процесуальному законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

В даному випадку, обмеження на апеляційне оскарження, встановлені національним законодавством, мають розумну пропорційність та не порушують загальні права та свободи особи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 3 березня 2016 року (справа № 5-347кс15), конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження; і при цьому відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК.

Ухвалою слідчого судді не вирішено жодних питань, які б стосувалися прав, свобод чи законних інтересів ОСОБА_3 на неї не покладено жодних процесуальних обов`язків, не ухвалено висновків чи рішень, що безпосередньо впливали б на її правове становище.

Таким чином, враховуючи вказані обставини і вимоги закону, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки скарга подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

З урахуванням наведеного адвокату ОСОБА_4 слід повернути апеляційну скаргу, оскільки така подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

постановила:

апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2026 року щодо ОСОБА_7 повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Копію ухвали, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати адвокату ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_2