Справа № 761/7119/26
Провадження № 1-кс/761/5518/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року, у кримінальному провадженні №0000980, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року, у кримінальному провадженні №0000980, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2023 року.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2024 року (справа №761/41402/24, провадження №1-кс/761/27337/2024) накладено арешт на майно, вилучене 31.10.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти, номіналом 100 доларів США у кількості 690 (шістсот дев`яносто) штук на загальну суму 69 000 доларів США; розписку ОСОБА_7 на 1 арк.

На думку адвоката, арештовані грошові кошти не підпадають під ознаки речових доказів та не були отримані злочинним шляхом, а твердження про наявність підстав для спеціальної конфіскації є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, адвокат вважає, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2024 року, на майно, вилучене 31.10.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає скасуванню.

Представник власника майна ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити на підставі наведених у ньому доводів. Водночас зазначив, що ОСОБА_7 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, а арештовані грошові кошти не були отримані злочинним шляхом. Відтак арешт, накладений на майно, вилучене 31.10.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає скасуванню.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання, зазначивши, що із кримінального провадження №0000980 виділено матеріали в окреме кримінальне провадження №0000385, у тому числі матеріали, що стосуються накладення арешту на майно, при цьому досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні на даний час триває. Відтак, на даний час потреба в арешті зберігається, а підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши думки учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2024 року (справа №761/41402/24, провадження №1-кс/761/27337/2024) накладено арешт на майно, вилучене 31.10.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти, номіналом 100 доларів США у кількості 690 (шістсот дев`яносто) штук на загальну суму 69 000 доларів США; розписку ОСОБА_7 на 1 арк.

Як встановлено в судовому засіданні, 25 березня 2025 року постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , з кримінального провадження № 0000980 від 29.09.2023 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 263 КК України, виділено матеріали досудового розслідування в окреме кримінальне провадження № 0000385 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, як зазначив прокурор у судовому засіданні з кримінального провадження №0000980 виділено в окреме кримінальне провадження №0000385 матеріали, в тому числі і щодо арешту майна, досудове розслідування в якому триває.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя зазначає, що арешт на майно, яке є предметом клопотання, накладено з метою забезпечення збереження речових доказів та може підлягати спеціальній конфіскації у третіх осіб, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, зокрема обставин, які досліджуються під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що такий арешт є доцільним, у тому числі і на цей момент.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, а також факт не доведення необґрунтованості подальшого застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів, що відпали підстави для подальшого збереження зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.

Крім того, таке втручання у права та інтереси власника майна наразі є цілком виправданим, оскільки арештоване майно відповідно до постанови слідчого є речовими доказами у кримінальному провадженні, розслідування якого наразі триває.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року, у кримінальному провадженні №0000980, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2023 року.

Керуючись ст. 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року, у кримінальному провадженні №0000980, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2023 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11