Справа № 274/4057/25
Провадження №1-кп/0274/737/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомир, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 03.05.2022 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.357, ч. 3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі,

- 04.11.2025 Галицьким районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 185 КК до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 18.12.2025 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

17.02.2025 близько 01 год. 37 хв. у ОСОБА_4 , який відбував покарання ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» за вчинення злочину проти власності, та у цей час знаходився поза межами установи виконання покарань, виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у приміщенні магазину «Брусилівські ковбаси», що розташований за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Європейська, 130-А.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17.02.2025 близько 01 год. 37 хв., ОСОБА_4 прийшов за вищевказаною адресою та шляхом віджиму вхідних дверей, проник до приміщення магазину «Брусилівські ковбаси», де здійснює реалізацію товару ФОП ОСОБА_6 , та, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, в період дії воєнного стану, впровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, перебуваючи у зазначеному приміщенні, таємно викрав належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 37 166 грн, після чого місце вчинення кримінального правопорушення залишив та у подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, 25.03.2025 приблизно о 21.00 годині, у ОСОБА_4 , який перебував поблизу державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)», що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, а саме грошових коштів, які перебували в сейфі кабінету бухгалтерії вищевказаної установи.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) ОСОБА_4 , у зазначений вище час та місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим переліз через паркан ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, віджав вхідні двері та проник до приміщення даної установи.

Перебуваючи в середині адміністративного приміщення ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» ОСОБА_4 пройшов до кабінету бухгалтерії №5, у якому, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України, відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України № 26/2025 від 15.01.2025 намагався викрасти грошові кошти, які зберігались в металевому сейфу, розташованому в цьому кабінеті, та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, однак, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав би необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки не зміг відчинити замок сейфу.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

В судовому засіданні обвинувачений щиро покаявся, повністю визнав себе винуватим у вчинених правопорушеннях. Просив суворо не карати та дати йому шанс на виправлення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 при призначенні покарання обвинуваченому підтримав думку прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таким чином, враховуючи покази обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, суд вважає винність обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує її дії за:

- ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням до житла;

- ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України - незакінчений замах на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вищевикладене, зокрема характер суспільно небезпечних діянь, вчинених обвинуваченим, приймаючи до уваги його особу та санкції статей, за яким суд визнає його винуватими, позицію потерпілих, а також те, що обвинувачений раніше судимий, але не зважаючи на це належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого потребує контролю з боку держави, а тому призначає йому покарання в межах санкцій статей, за якими він засуджується, у вигляді позбавлення волі. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Окрім того, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2025 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Тому, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання з урахуванням вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2025, до ухвалення якого останній вчинив інкриміноване за даним вироком кримінальне правопорушення, призначивши останньому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта слід покласти на обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався та клопотань про його обрання до суду подано не було.

Керуючись ст. ст. 368-374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.4 с.185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2025 та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме DVD -R диск залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 114 818 (сто чотирнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн 27 коп.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч.2 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1