Справа №295/1731/26
УХВАЛА

11.03.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесене у кримінальному провадженні № 0000041 від 07.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, в якому вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №249 від 30.08.2024 року ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №260 від 10.09.2024 року, ОСОБА_4 вважається таким, що 09.09.2024 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Так, відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, де визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Так, під час проходження військової служби, ОСОБА_4 , відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем по мобілізації, перебуваючи на посаді курсанта 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200, 256 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 09.09.2024 року о 21 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби, що дислокувалось у с. Дениші Житомирського району Житомирської області, та проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків по теперішній час.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби та його причини не повідомив та проводить час на власний розсуд.

До цього часу, ОСОБА_4 до військової частини не повернувся, до виконання службових та посадових обов`язків не приступив та продовжує ухилятися від проходження військової служби.

За вказаним фактом 29 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами, в їх сукупності.

Допитані, як свідки у кримінальному провадженні, військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 підтвердили відсутність ОСОБА_4 у військовій частині за місцем проходження служби.

Також, враховуючи, що до даного часу підозрюваний ОСОБА_4 до органів військового управління і державної влади про себе не заявляв, у зв`язку з чим, слідчий дійшов висновку, що діяння ОСОБА_4 щодо самовільного залишення місця служби є навмисним.

30 січня 2026 року слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_6 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам ГУНП в Житомирській області.

Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відповідальність за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що згідно з ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

10.03.2026 року підозрюваного ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, який визнав причетність до скоєного вказаного кримінального правопорушення, його захисника, який заперечував щодо задоволення клопотання, думку прокурора, яка клопотання підтримала, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п?ять років.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Миропіль Романівського району Житомирської області, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий.

Оцінивши у сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаче ного ч. 5 ст. 407 КК України, достатніх підстав про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому вказане клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали до 03 травня 2026 року.

Визначити заставу у розмірі 90000 (дев`яносто тисяч) грн. 00 коп., яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.

У разі внесення застави на підозрюваного покладаються такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, служби;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо, підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: