КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4668/2024 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2 Категорія: ст.ст. 303, 304 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих ДБР та прокурорів Офісу Генерального прокурора України, яка полягає у не скасуванні постанови про оголошення транспортного засобу у розшук та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що дії, які оскаржуються ОСОБА_6 не входять до переліку рішень, дій та бездіяльності, що визначені ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.05.2024 скасувати та постановити нову ухвалу про відкриття провадження по справі.

ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки вона постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що направила на адресу Шевченківського районного суду міста Києва скаргу на бездіяльність службових осіб Офісу Генерального прокурора та Державного бюро розслідувань, яка полягає у не скасуванні постанови про оголошення транспортного засобу в розшук, а не на саму постанову.

Прохальна частина вказаної скарги містила вимогу про зобов`язання службових осіб Офісу Генерального прокурора та Державного бюро розслідувань вирішити питання про скасування постанови про оголошення транспортного засобу у розшук, оскільки вказані особи бездіють протягом значного часу, а саме понад 5 років. Вимоги суду про скасування постанови судом нею не ставилось.

При цьому у скарзі було наведено рішення Верховного суду, яке безпосередньо стосувалось аналогічних правовідносин, і в якому чітко зазначено протилежну позицію, якою її- ОСОБА_6 наділено всіма правами для оскарження бездіяльності службових осіб правоохоронних органів.

Посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, ОСОБА_6 наголошує, що законодавцем чітко передбачено її право на оскарження дій і бездіяльності органу, пов`язаних із зняттям, обмежень відносно її майна, оскільки починаючи з 2019 року органу досудового розслідування було достеменно відомо, що її транспортний засіб був придбаний в офіційного дилера Lexus, вона була єдиним власником автомобілю, а на підставі експертного дослідження встановлено, що ідентифікуючі ознаки автомобілю не змінювались, номерний знак не зазнавав впливу.

Крім того, зауважує, що органом досудового розслідування протягом всього часу, з якого було обмежено її- ОСОБА_6 права не вжито жодних заходів, не проведено жодної слідчої чи процесуальної дії за її участі чи транспортного засобу у чому і проявляється бездіяльність, яку вона намагалась оскаржити до суду.

Як вказує ОСОБА_6 , вказані обставини, повністю кореспондуються із правовою позицією Великої палати Верховного суду, що викладенау справі № 266/1617/19, де абсолютно за аналогічних обставин суд констатував: Виявлення й ідентифікація транспортного засобу за будь-яких обставин є підставами для припинення його розшуку. Відповідне рішення оформлюється постановою слідчого в порядку, передбаченому ст. 110 КПК України. Копію такої постанови слідчий згідно з вимогами п. 4 розд. 4 Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми "Гарпун" інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.06.2018 № 497 (далі - Інструкція), зобов'язаний упродовж доби направити до органу поліції, відповідального за формування й ведення зазначеної підсистеми.

Як передбачено п. 5 цього ж розділу Інструкції, після отриманим копії постанови відповідальна службова особа органу поліції повинна невідкладно внести до інформаційної підсистеми "Гарпун" відомості про зняття автомобіля з розшуку.

Відповідно до п. 33 вказаного рішення, якщо за результатами огляду й перевірки причетність транспортного засобу до кримінально караних діянь та існування інших підстав для його арешту не підтвердиться, юридичних наслідків, які б обмежували право власності на це майно його законного власника, не настає. В цьому випадку власник як особа, правота законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або його представник вправі звернутися до слідчого з клопотанням про, прийняття рішення щодо припинення розшуку автомобіля, яке слідчий згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України зобов`язаний розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і за наявності відповідних підстав задовольнити. Бездіяльність слідчого, пов`язана з не вирішенням цього клопотання, може бути предметом оскарження до слідчого судді на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

ОСОБА_6 зазначає, що 07.03.2024 скерувала на адресу Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора та Київської міської прокуратури відповідне клопотання про скасування постанови про оголошення її транспортного засобу у розшук.

Підставою для подання вказаного клопотання до відповідних правоохоронних органах було експертне дослідження судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, за результатами проведення якого ухвалено Висновок № 04/1245/912 від 13.05.2020, яким експерт констатував наступне: номер кузова НОМЕР_5, номер двигуна НОМЕР_1 , ідентифікатор НОМЕР_5, надані на дослідження транспортного засобу LEXUS RX350, номерний знак НОМЕР_2 - не змінювались; бланк наданого на дослідження документа "Свідоцтво про реєстрацію ТЗ" серія НОМЕР_3 відповідає бланкам, які знаходяться, в офіційному обігу.

Вказаний висновок та усі первинні документи, що стосуються придбання транспортного засобу, було долучено до вищевказаного відповідного клопотання, яке було направлено на адресу Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора України та Київської міської прокуратури.

Зауважує, що таке клопотання, враховуючи норми ч. 2 ст. 220 КПК України мало бути розглянуто протягом трьох днів з моменту його подання, чого зроблено не було.

На думку ОСОБА_6 прийняття рішення про відмову у відкритті провадження у справі без надання оцінки висновків Верховного суду, на які вона як скаржник посилалась, і, не зазначення мотивів з яких суд не бере їх до уваги, є грубим порушенням принципів здійснення судочинства, а тому право на оскарження такого рішення має бути забезпечене державою, від імені якої діє суд.

ОСОБА_6 та Офіс Генерального прокурора про час та місце розгляду провадження повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких у судове засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали провадження за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як убачається з матеріалів судового провадження 26.04.2024 ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність службових осіб Офісу Генерального прокурора, а також службових осіб ДБР щодо не скасування постанови про оголошення транспортного засобу у розшук, в рамках кримінального провадження № 420 161 010 400 001 96 від 08.11.2016.

У скарзі ОСОБА_6 просила:

- визнати бездіяльність службових осіб Офісу Генерального прокурора та службових осіб ДБР, яка полягала у не скасуванні постанови про оголошення транспортного засобу марки Lexus моделі RX350, д.н.з. НОМЕР_2 у розшук у кримінальному провадженні № 420 161 010 400 001 96 від 08.11.2016;

- зобов`язати уповноважених осіб ДБР чи Офісу Генерального прокурора скасувати постанову про оголошення транспортного засобу марки Lexus моделі RX350, д.н.з. НОМЕР_2 у розшук у кримінальному провадженні № 420 161 010 400 001 96 від 08.11.2016;

- зобов`язати уповноважених осіб ДБР чи Офісу Генерального прокурора направити лист до уповноважених осіб Міністерства внутрішніх справ щодо припинення розшуку автомобіля марки Lexus моделі RX350, д.н.з. НОМЕР_2 , 2010 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_4 , № двигуна НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія: НОМЕР_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06.05.2024 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих ДБР та прокурорів Офісу Генерального прокурора України, яка полягає у не скасуванні постанови про оголошення транспортного засобу у розшук та зобов`язання вчинити певні дії, зважаючи на те, що дії, які оскаржуються ОСОБА_6 не входять до переліку рішень, дій та бездіяльності, що визначені ст. 303 КПК України.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, за наступним.

Так, приписами ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудового провадженні, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України, як регламентовано ч. 2 ст. 303 КПК України, а нормою ч. 3 цієї статті задекларовано, що під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 303 КПК України.

З пункту 1 частини 1 вказаної статті вбачається, що кримінальним процесуальним законодавством України передбачена можливість оскарження учасниками кримінального провадження, а також особами, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, бездіяльності слідчого/прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Бездіяльність слідчого/прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії може бути оскаржена за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Водночас, як убачається зі скарги, вимоги скарги ОСОБА_6 зводяться до зобов`язання слідчого/прокурора вчинити процесуальні дії у кримінальному провадженні - скасувати постанову про оголошення транспортного засобу у розшук, що є виключними повноваженнями слідчого/прокурора, які є самостійними у свої процесуальній діяльності. І Закон не встановлює строку на вчинення таких процесуальних дій слідчим/прокурором, а відтак відсутні підстави для застосування в даному випадку положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Колегією суддів не встановлено порушень слідчим суддею норм діючого кримінального процесуального закону при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 травня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих ДБР та прокурорів Офісу Генерального прокурора України, яка полягає у не скасуванні постанови про оголошення транспортного засобу у розшук та зобов`язання вчинити певні дії, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4