Cправа № 127/6111/26
Провадження № 1-кс/127/2532/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

осіб, які подали скаргу, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає в невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою про можливе вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає в невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою про можливе вчинення кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до ДБР із заявою щодо злочинної діяльності голови Гайсинської військової адміністрації, голови Гайсинської міської ради, прокурора на начальника Гайсинської поліції. Однак слідчий ДБР, ухиляючись від виконання своїх службових обов`язків, не вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за даною заявою та вимагав у заявників, щоб вони надали документ, який би відповідав вимогам обвинувального висновку.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з даною скаргою, в якій просили суд постановити рішення, яким зобов`язати уповноважену особу Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, на підставі їх заяви внести відомості про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Також 23 березня 2026 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про долучення до матеріалів скарги доказів на 12 аркушах.

В судове засідання представник (уповноважена особа) Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку.

Разом з тим, 25.03.2026 до початку розгляду справи на офіційну електронну адресу Вінницького міського суду Вінницької області надійшов електронний варіант заяви слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ОСОБА_5 про розгляд скарги за її відсутності. Разом із зазначеною заявою слідчим також направлено до суду копію звернення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ДБР від 23 листопада 2025 року, а також електронні варіанти повідомлень від 11 грудня 2025 року та 09 січня 2026 року, адресованих заявникам. Надсилання вказаних документів до суду слідчим здійснювалось із використанням кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Згідно вимог ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на наведене, слідчий суддя не бачить перешкод для здійснення розгляду даної скарги за відсутності в судовому засіданні представника (уповноваженої особи) органу, бездіяльність якого оскаржується.

В судовому засіданні особи, які звернулись до суду зі скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою скаргу підтримали в повному обсязі за викладених у ній обставин та просили її задовольнити. Разом з тим, від будь-яких пояснень по суті скарги відмовились та просили суд її розгляд здійснювати за наявними в справі матеріалами.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності уповноважених осіб під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Зокрема п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зернулись до Державного бюро розслідувань із заявою від 23 листопада 2025 року, в якій зазначалось про обставини, які, на їх думку, свідчили про вчинення кримінальних правопорушень.

Як слідує із повідомлення ДБР №3691зкп/х від 11.12.2025 вказане звернення було направлене до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, «для організації розгляду в межах чинного законодавства».

Згідно листа №2596/14-01-04/26 від 09.01.2026 за підписом заступника Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ОСОБА_6 , «… вивченням доводів, викладених у заяві, обставин, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, не встановлено, у зв`язку з чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР на даний час е вбачається».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач та прокурор.

Отже, обов`язок із внесення відповідних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення покладається на слідчого, дізнавача, прокурора, до якого надійшла заява, повідомлення про таке діяння.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені в ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, зокрема: дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Також, згідно з ч. 1 розділу 2 Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, до Реєстру вносяться відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Статтею 11 КК України визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб тощо), суб`єктивна та об`єктивна сторони кримінального правопорушення.

Діючим КПК України передбачена спрощена процедура початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки викладених в заяві обставин), яка полягає в тому, що для внесення відомостей до ЄРДР необхідно лише перевірити зміст самої заяви про кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній конкретних, відомих заявнику обставин об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). При цьому такі обставини мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя приділяє особливу увагу змісту звернення заявника до правоохоронного органу та мотивів прийняття відповідним органом рішення про відмову у внесенні на підставі даної заяви відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тож, дослідивши зміст заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 23.11.2025 та матеріали про результати його розгляду, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість висновку уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що дане звернення заявника не було проігнороване чи іншим чином залишене без відповідного аналізу.

У відповідності до ст.94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги

На підставі викладеного, керуючись 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає в невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою про можливе вчинення кримінального правопорушення залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8