Справа № 369/2801/26
Провадження №1-кс/369/457/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2026 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про незаконне позбавлення волі (затримання) в порядку ст. 206 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про незаконне позбавлення волі (затримання) в порядку ст. 206 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії

Клопотання обґрунтоване тим, що 13 лютого 2026 року приблизно о 10:28 годині за адресою АДРЕСА_1 невідомі особи у військовій формі (приблизно 6 осіб), які представлялися (або мали ознаки) працівниками ТЦК, застосували грубу фізичну силу до ОСОБА_2 , який не чинив жодного опору та лише намагався з`ясувати підстави їхніх дій. Зокрема, працівники: силоміць заламували руки; штовхали; застосовували фізичну силу колективно; використали спеціальний засіб газовий балончик.

Жодної повістки не вручалося, права не роз`яснювалися, протоколу затримання не складалося, підстав для адміністративного затримання не існувало. Після затримання особу примусово доставили за адресою АДРЕСА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), де й утримували. Згодом надійшла інформація, що ОСОБА_2 забрали на проходження ВЛК (ймовірно, на території цього ж ТЦК або пов`язаного збірного пункту).

На даний час ОСОБА_2 незаконно утримується в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Його позбавлено мобільного телефону, можливості зв`язатися з родичами, адвокатом чи іншими особами, чим грубо порушено його конституційне право на захист та право на правову допомогу. ОСОБА_2 неодноразово висловлював відсутність будь-якого бажання перебувати в даному приміщенні та проходити будь-які подальші процедури, пов`язані з мобілізацією, однак його тримають там проти його волі, що є прямим і триваючим незаконним позбавленням волі.

На підставі наведеного, представник заявника просила слідчого суддю:

1. Негайно прийняти цю заяву до розгляду в порядку ст. 206 КПК України.

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) та/або їх керівництво негайно доставити ОСОБА_2 до приміщення суду для з`ясування обставин позбавлення волі.

3. Постановити ухвалу про негайне звільнення ОСОБА_2 з-під незаконного утримання.

4. Заборонити працівникам ТЦК та СП вчиняти будь-які дії щодо призову ОСОБА_2 на військову службу під час мобілізації (включаючи проходження ВЛК, направлення до військової частини тощо) до набрання законної сили рішенням суду по суті.

5. Повідомити скаржника про результати розгляду заяви в найкоротший можливий термін.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставлені особи до суду.

З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, розгляду у порядку ст. 206 КПК України підлягають клопотання/скарги, які виникають зі кримінально-правових відносин, та обов`язки щодо захисту прав людини у слідчого судді виникають в ході досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається зі змісту поданого адвокатом ОСОБА_3 клопотання, вона звернувся до слідчого судді у порядку ст. 206 КПК України, у якій просила зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) та/або їх керівництво негайно доставити ОСОБА_2 до приміщення суду для з`ясування обставин позбавлення волі; постановити ухвалу про негайне звільнення ОСОБА_2 з-під незаконного утримання; заборонити працівникам ТЦК та СП вчиняти будь-які дії щодо призову ОСОБА_2 на військову службу під час мобілізації (включаючи проходження ВЛК, направлення до військової частини тощо) до набрання законної сили рішенням суду по суті.

Зі змісту поданого клопотання слідує, що ОСОБА_2 не є особою, яка тримається під вартою, у тому числі й у зв`язку зі застосованим стосовно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України, та не є особою, затриманою неуповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку з розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Заявник фактично не погоджується із діями працівників ТЦК стосовно затримання та утримання ОСОБА_2 .

Водночас, незгода із діями працівників ТЦК та СП не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді, компетенція якого розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами ТЦК та СП чи військової частини при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту будь-яка особа вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст.206 КПК України клопотання, поданого не в рамках кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що затримання громадянина працівниками ТЦК та СП та утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчого судді та не підлягають розгляду в порядку КПК України.

Також, варте уваги, що заявник у порядку ст. 214 КПК України не подав заяву про кримінальне правопорушення щодо посадових осіб ТЦК та СП, при цьому, слід зауважити, що уповноважені особи цього органу не є працівниками органу досудового розслідування, слідства чи прокуратури, діяльність яких може бути предметом перевірки у порядку вимог КПК України.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст. 206 КПК України.

У частині 4 статті 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У положеннях ч. 6 ст. 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя дійшов висновку, про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження за клопотанням представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про незаконне позбавлення волі (затримання) в порядку ст. 206 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 26, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за клопотанням представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про незаконне позбавлення волі (затримання) в порядку ст. 206 КПК України та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4