Номер провадження: 11-сс/813/591/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000895 від 14.12.2025 року за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 10.02.2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алексін, Тульської області, РФ, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

встановив:

Слідчим відділом ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідуванняв кримінальному проваджені №0000895 від 14.12.2025 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за обставин, викладених у клопотанні слідчого.

15.12.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси 16.12.2025 року підозрюваному обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Постановою керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси від 09.02.2026 року строк досудового розслідування продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 15.03.2026 року.

10.02.2026 року прокурор Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 15.03.2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Клопотання мотивоване продовженням існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, тому більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оскарженою ухвалою слідчого судді клопотання прокурора задоволено частково та підозрюваному ОСОБА_7 продовжений строк домашнього арешту у нічний період доби, з 22 год 00 хв. до 07 год 00 хв., строком до 15.03.2026 року,з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри, продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний посилається на недоведеність існування ризиків, проведення судового засідання за участі захисника, від якого він офіційно відмовився, а також необґрунтованість підозри, яка базується на показах осіб, які на думку апелянта є зацікавленими особами. Крім того, апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано даних про його особу, зокрема статус ветерана війни, наявність державної нагороди, а також стану здоров`я.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді не оскаржена.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подавав.

Крім того, в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення у учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це може становити загрозу для вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при продовженні строку застосування відносно особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 181 КПК.

Відповідно до ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При цьому, ч. 3 ст. 199 КПК передбачає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризик, у свою чергу, - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя в цілому дотримався зазначених вимог закону.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри детально досліджувалось слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу та докази, які містяться в матеріалах провадження.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Дослідивши долучені до клопотання прокурора докази, колегія суддів дійшла висновку, що підстав передбачених ст.87 КПК для визнання цих доказів недопустимими, не встановлено та стороною захисту щодо існування таких підстав відомостей не надано.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра можливої причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому дій.

Долучені до клопотання прокурора докази, на які міститься посилання в оскарженій ухвалі слідчого судді, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрюваний можливо вчинив інкриміновані йому дії. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

За таких обставин колегія суддів визнає непереконливими доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею міститься посилання на встановлено наявності достатніх доказів для висновку про обґрунтованість підозри, проте ухвала не містить належного мотивування щодо: існування ризиків; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказана обставина вказує на невмотивованість ухвали, тому вона підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Колегія суддів вважає необґрунтованим рішення слідчого судді в частині висновків щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, з урахуванням конкретних обставин справи, з огляду на таке.

Так, прокурором, ані в клопотанні, ані в судовому засіданні, не було наведено раціональних доводів, чому більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК.

Апеляційний суд вважає, що ризики, на які посилався прокурор, дійсно повністю виключити не можливо, але фактично вони є мінімальними з урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Одесі, є особою з інвалідністю та учасником бойових дій, ветераном війни, нагороджений медаллю «За поранення».

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням слідчим суддею продовження існування ризику, визначеного п.3 ч.1 ст.177 КПК та не вважає його таким, що перестав існувати.

Разом з цим, про відсутність ризику ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, на думку апеляційного суду, свідчить той факт, що за період часу досудового розслідування підозрюваний не вчиняв спроб переховування та не вживав заходів щодо перешкоджання досудовому розслідуванню в інший спосіб.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що незважаючи на існування мінімальних ризиків, органом досудового розслідування та прокурором не доведено, що підозрюваний в будь-який спосіб може заважати кримінальному провадженню у разі обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням або обмеженням свободи, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.

На думку апеляційного суду, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, які будуть стимулювати підозрюваного на виконання визначених процесуальним законом обов`язків, буде цілком достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, створить умови існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до особи, яка на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину з його правами на свободу, охорону здоров`я, які є одними з пріоритетних прав, закріплених у Конституції України.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, на думку апеляційного суду, буде співмірним інкримінованому підозрюваному злочину та його особі, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_7 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу виді особистого зобов`язання, із покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 10.02.2026 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000895 від 14.12.2025 року, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000895 від 14.12.2025 року.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання та засобів зв`язку;

- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками та іншими учасниками кримінального провадження, визначеними слідчим або прокурором;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворийта накладене грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, становить до 15.03.2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4