У Х В А Л А

іменем України

Єдиний унікальний номер 142/107/26

Номер провадження 1-кп/142/62/26

10 лютого 2026 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 12 грудня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комаргорода Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , українця, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2026 року до Піщанського районного суду Вінницької області з Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 12 грудня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2026 року вказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року в даному кримінальному провадження було призначено підготовче судове засідання на 10 лютого 2026 року на 10 годину 30 хвилин.

В підготовчому судовому засіданні 10 лютого 2026 року від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком 60 днів з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивовано тим, що згідно пред`явленого звинувачення, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичного засобу для власного вживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», влітку 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, виявив на земельній ділянці поряд з місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 рослини коноплі. Дані рослини він зірвав, висушив та зберігав за місцем проживання, тим самим здійснив придбання, виготовлення і зберігання наркотичного засобу без мети збуту. В подальшому, на початку грудня 2025 року, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено ОСОБА_4 із місця свого проживання направився на тимчасове проживання до своєї рідної сестри ОСОБА_5 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , взявши із собою рослини коноплі для власного споживання де їх і зберігав, тим саме здійснив незаконне перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. В подальшому, 12.12.2025 в ході проведення обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_2 на столі у приміщенні літньої кухні було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, фрагменти пластикових пляшок із нашаруваннями та два фрагменти фольги із нашаруваннями. Згідно висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/27138-НЗПРАП від 13.12.2025 надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом - канабісом, що відноситься до наркотичних речовин та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 5,43 г. Згідно висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-26/360-НЗПРАП від 07.01.2026 нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх поверхнях фрагментів полімерних пляшок, деформованої пляшки та на поверхнях фрагментів фольги, містить екстракт канабісу, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса екстракту канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 0,539 г. Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2025 близько 18:00 години до ОСОБА_4 зателефонував його знайомий ОСОБА_6 та попросив передати йому посилку «Новою Поштою» із висушеними рослинами коноплі, на що ОСОБА_4 погодився. В подальшому, вранці 12.12.2025 ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне пересилання наркотичних засобів з метою збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання за адресою АДРЕСА_2 помістив заздалегідь підготовлені рослини коноплі у поліетиленовий ZIP-пaкeт із застібкою, який в подальшому помістив до паперової коробки від Інтернет модему, в яку також поклав три запальнички різного типу та батарейку, після чого запакував дану коробку, обклеївши її зверху ізоляційною стрічкою синього кольору. Після чого, 12.12.2025 близько 09:40 години ОСОБА_4 , реалізовуючи свій умисел спрямований на незаконне пересилання з метою збуту наркотичних засобів прийшов до відділення № 1 «Нової пошти» розташованого за адресою: вул. Центральна, 73, с-ще Піщанка Тульчинського району Вінницької області, надав працівникам поштового відділення підготовлену паперову коробку з вмістом наркотичної речовини та оформив посилку для відправки на ім`я приватної особи ОСОБА_6 , с. Воронівці Хмельницької області, відділення № 1 «Нової пошти», телефон отримувача , та відповідно отримав квитанцію про оформлення посилки № 59 0015 2452 8610, після чого покинув відділення № 1 «Нової Пошти», чим саме здійснив незаконне пересилання наркотичного засобу з метою збуту. В подальшому, під час перепакування посилки працівниками відділення № 1 «Нової Пошти» всередині паперової коробки було виявлено поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору у висушеному стані. В посилці, яку відправив ОСОБА_4 містилася наркотична речовина канабіс, що підтверджено висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/27137-НЗПРАП від 13.12.2025, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом канабісом, що відноситься до наркотичних речовин та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 2,55 г.

Прокурор вказує, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час обрання стосовно обвинуваченого вказаного запобіжного заходу не зменшились, та на теперішній час продовжують існувати і дають підстави вважати, що останній може, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризик переховування від органів досудового розслідування або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні вказаного злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Також, стосовно ризику переховування від органів досудового розслідування або суду прокурор зауважує, що ЄС наголошує на тому, що застосування запобіжного заходу має відповідати конкретним обставинам кримінального правопорушення та багато в чому визначається характером та властивостями вчиненого злочину. Зокрема, в сукупності з іншими таким критерієм визначається тяжкість. У ст. 178 КПК прямо вказано, що суди при обранні запобіжного заходу мають враховувати серед іншого й тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винною.

Також прокурор вказує про ризик незаконного впливу на свідків, яким відомі обставини злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 та які на теперішній час допитані на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом обвинуваченого можуть змінити показання в ході судового розгляду.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується за сукупністю кримінальних правопорушень пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, а тому будучи без відповідного запобіжного заходу, усвідомлюючи безкарність може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші умисні злочини. Крім того, прокурор зазначає, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим законних та постійних джерел доходів для існування не має. Усі зазначені обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Так, ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.12.2025 підозрюваному (обвинуваченому) ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії до 10.02.2026.

Оскільки вказаний строк запобіжного заходу не закінчився, а ризики передбаченні п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, прокурор вважає, що існують підстави для продовження строку дії запобіжного заходу, керуючись вимогами ст. ст. 9, 36, 131, 132, 176- 178, 183, 184, 199,331 КПК України, прокурор просив суд задовольнити клопотання з наведених в ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в цілому не заперечував, вказав, що в с-щі Піщанка проживає у сестри, просив за можливості застосувати до нього запобіжний захід у нічний час доби, щоб він мав можливість працевлаштуватися.

Суд, вивчиши зміст клопотання прокурора, заслухавши думку обвинуваченого про можливість продовження запобіжного заходу, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, домашній арешт є одним з видів запобіжних заходів.

Статею 186 КПК України, передбачено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду від 13 грудня 2025 року підозрюваному ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії до 10 лютого 2026 року включно.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України, серед яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжкий злочин, строк покарання за санкцією якого передбачає покарання від від чотирьох до восьми років.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, та з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до таких дій.

Суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути.

Крім того, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений зможе незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, оскільки наразі ще не розпочався судовий розгляд, свідки обвинувачення ще не допитані, що не виключає можливості обвинуваченого їх схилити до зміни раніше наданих показів.

Крім того, в разі незастосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту продовжує існувати ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України надійшло на розгляд до Піщанського районного суду Вінницької області 06 лютого 2026 року, в зв`язку з чим в межах строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України, серед яких є тяжкий злочин, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який являється особою молодого віку, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що інший більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та переховування від суду.

Відтак, з урахуванням особи обвинуваченого, беручи до уваги, що ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати на даний час, та будь-які дані про їх зменшення чи відсутність відсутні, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням на нього обов`язків, визначених в ч. 5 ст. 194 КПК України та беручи до уваги дотримання обвинуваченим умов застосованого даного запобіжного заходу вбачає підстави для застосування до обвинуваченого вказаного запобіжного заходу у певний час доби.

Суд вважає, що саме такий запобіжний захід на даний час є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленим під час судового розгляду ризикам, відповідає особі обвинуваченого та є необхідним заходом забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого.

В ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, ст. 181, ч. 3 ст. 315, ч. 2 ст. 369, 370 - 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 ,- задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Комаргорода Томашпільського району Вінницької області, громадянину України, який проживає в АДРЕСА_1 , українцю, з середньою технічною освітою, не одруженому, не працюючому, раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 10 ківтня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 142/107/26 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України, за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця його проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, де він відбуває домашній арешт, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого, тобто до Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Полковника Зеленського, 1А, с-ще Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, 24600)

Копію ухвали суду вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: