Дата документу 09.12.2025 Справа № 314/5330/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/1026/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/5330/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2025 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 січня 2026 року включно.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК, відсутні, оскільки ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має середню спеціальну освіту, раніше не судимий, є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби, має постійне місце реєстрації та проживання. ОСОБА_8 за весь час не намагався змінити своє місце проживання або виїхати закордон, не висловлював намір втекти або сховатися від органів слідства, провину визнає в повному обсязі, самостійно з`явився до органу досудового розслідування для надання пояснень та участі у проведенні слідчих (розшукових) дій, зацікавлений в повному, своєчасному та справедливому розслідуванні злочину. Зазначив, що в умовах введенного на території країни воєнного стану громадянам України чоловічої статі віком до шістдесяти років заборонено покидати територію України, що унеможливлює виїзд його підзахисного закордон. Також на території України посилено контроль органами поліції та Збройними Силами України за правопорядком, зокрема шляхом перевірки паспортних та облікових даних громадян, що унеможливить будь-яке переховування від органів досудового розслідування/суду. Свідки у кримінальному провадженні були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та допитані, а з іншими учасниками кримінального провадження, окрім захисника та представників органу досудового розслідування, ОСОБА_8 не контактує. Не зафіксовано жодних фактів погроз, переконань, пропозицій чи будь-яких інших дій, які б свідчили про спроби вплинути на показання свідків або перешкодити їхній участі у слідчих діях. Зважаючи на викладене, відсутній ризик впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження. У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про намір або реальну можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги захисника.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СВ відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 в межах кримінального провадження №0000738 від 19 листопада 2025 року звернулася до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якому 20 листопада 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.1 ст.121 КК кримінального правопорушення.

З посиланням на обґрунтованість пред`явленої підозри та наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просила застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 передбаченого ч.1 ст.121 КК злочину та наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, а тому дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Згідно із вимогами ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Положеннями ст.178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

На переконання колегії суддів слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання.

Відповідно до вимог ст.178 КПК слідчим суддею врахована вагомість на цій стадії досудового розслідування наявних доказів про вчинення злочину, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу в їх сукупності, а також конкретні обставини інкримінованого йому злочину.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків в межах своїх повноважень слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими. Заявлені у клопотанні ризики можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, у цьому кримінальному провадженні на даний час існують.

З існуванням цих ризиків погоджується і колегія суддів.

Доводи захисника про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину насильницької спрямованості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні судова колегія звертає увагу на визначену КПК процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК).

Твердження захисника про те, що по даному провадженню свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та допитані, а тому вплив на них з боку підозрюваного є неможливим, жодних доказів, які б свідчили про спроби підозрюваного вплинути на свідків відсутні, судова колегія вважає неприйнятними, оскільки ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, існує ризик здійснення підозрюваним спроб незаконного впливу на свідків або їх залякування з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні насильницького злочину, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК підлягають доказуванню.

Також є доведеним існування передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК ризику.

З цього приводу колегія суддів зауважує, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, підозрюється у тому, що в період дії воєнного стану заподіяв потерпілому, який також є військовослужбовцем та з яким він разом проходить військову службу в одній військовій частині, тяжкі тілесні ушкодження на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, чим порушив військову дисципліну. Своїми протиправними діями ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді командира взводу, підриває бойовий дух військовослужбовців та демонструє їм негативний приклад поведінки.

Незважаючи на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, проте ОСОБА_8 через своє відношення до військової служби та зневагу до людського життя, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим може покинути місце служби, чим фактично вчинить нове кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст.407-409 КК.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем, а тому в силу об`єктивних непереборних для нього обставин в місці виконання ним бойових завдань не зможе виконувати обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування, слідчого судді чи суду, зазначені обставини унеможливлять його повідомлення про його участь в слідчих діях чи розгляді справи за його участі.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належну оцінку та він дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи будуть недостатніми і недієвими для запобігання вказаним у клопотанні ризикам.

У відповідності до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя обґрунтовано не визначав розмір застави у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_8 не має реальної можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки через введений в Україні воєнний стан виїзд для військовослужбовців є обмеженим, а також посилено контроль органами поліції та ЗСУ за правопорядком, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки підозрюваний може здійснити спроби перетнути лінію зіткнення ЗСУ та збройних сил рф, перейшовши за межі території, яка є підконтрольною органам державної влади України.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків (одружений, має постійне місце реєстрації та проживання), а також на те, що він є військовослужбовцем та має позитивну характеристику за місцем служби, раніше не судимий, провину визнає в повному обсязі та зацікавлений у розслідуванні злочину, не спростовують існування вищевказаних ризиків та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просив скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.

Слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого було надано належну оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, з урахуванням даних про особу підозрюваного, та він дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи будуть недостатніми і недієвими для запобігання вказаним у клопотанні ризикам.

За таких обставин, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника за викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4