Справа № 569/1186/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000186 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження № 0000186 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.

Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачуються, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків даності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, з підстав викладених у письмових поясненнях.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання сторони захисту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, законом встановлено обов`язок суду розглянути клопотання сторони кримінального провадження відразу після надходження, в незалежності від стадії провадження.

Згідно ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочину середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 49 КК України передбачено звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а саме:

1. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, події кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце 11 серпня 2015 року.

З 11 серпня 2015 року по теперішній час минуло більше 10 років, що є підставою для застосування положень п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч . 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України та закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно ч. 3 ст. 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання вини є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а тому невизнання ним вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинуваченого на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

На обов`язок суду щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не впливає визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні, обов`язково в даному випадку з`ясовується лише згода або незгода обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності з такої обставини, яка, до того ж, не є реабілітуючою.

Такий висновок узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 25 травня 2019 року у справі № 287/359/14-к (провадження № 51-8555км18).

Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 285 КПК України, а також те, що у випадку невизнання винуватості, він має право на продовження судового розгляду в повному обсязі, а також що підстава для звільнення його від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, після чого останній вказав, що суть обвинувачення, підстава звільнення його від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження в цій частині з цієї підстави йому зрозуміло, заперечень не висловлював та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити.

Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 285 КПК України, а також те, що у випадку невизнання винуватості, він має право на продовження судового розгляду в повному обсязі, а також що підстава для звільнення його від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, після чого останній вказав, що суть обвинувачення, підстава звільнення його від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження йому зрозуміло, заперечень не висловлював та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Перебіг строків давності у вчиненому кримінальному правопорушенні не переривався, досудове розслідування кримінального провадження у зв`язку із ухиленням обвинувачених від досудового розслідування та суду не зупинялося.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні, просив задовольнити клопотання та звільнити від кримінальної відповідальності, не заперечував щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, і роз`ясненні судом наслідки, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, ст. 49 КК України, ст.ст. 285, 286 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження № 0000186 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000186 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 7 989 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2015 року на мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору з абонентським номером оператора мобільного зв`язку «Київстар».

Речові докази: грошові кошти у сумі 4 500 гривень, які вилучені під час огляду місця події та перебувають на зберіганні в АТ «Укрексімбанк» у м. Рівному, повернути законному володільцю, тобто потерпілому ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору з абонентським номером оператора мобільного зв`язку «Київстар», який належить ОСОБА_4 повернути останньому;

- марлеві бинти із змивами з рук ОСОБА_4 , вилучені в ході огляду - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_7