ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/432/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0002562, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

1. Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 21 вересня 2021 року. Надалі головуючому судді передано для вирішення питання про об`єднання обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, що були об`єднані в одне провадження. У подальшому судове провадження стосовно ОСОБА_7 зупинялось у зв`язку з проходженням військової служби у лавах ЗСУ за призовом, починаючи з 06 квітня 2022 року. Судове провадження було відновлено 17 листопада 2025 року.

2. ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 26 травня 2021 року, у невстановлений органом досудового розслідування день та час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, вступив у попередню злочинну змову з двома особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, з метою протиправного збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Так, 26 травня 2021 року, приблизно о 03 год. 40 хв., Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, знаходився за адресою: м. Київ, вул. Приколійна, 21, де згідно із заздалегідь обумовленого злочинного плану ОСОБА_6 та Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, куди останні прибули на автомобілі марки «KIA Carnival», державний номерний знак НОМЕР_1 , використовуючи його в якості засобу вчинення злочину, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, та подальшого таємного викрадення чужого майна з іншого приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, спільно з Особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_6 , 26 травня 2021 року, приблизно о 03 год. 40 хв., проникли на територію за вказаною адресою, підійшли до вказаного приміщення, де ОСОБА_6 , діючи згідно із заздалегідь відведеної злочинної ролі, залишився поблизу даного приміщення біля автомобіля марки «KIA Carnival», державний номерний знак НОМЕР_1 , та почав спостерігати за обстановкою навкруги за тим, щоб будь-хто з інших осіб, та охорони, не перешкоджали виконанню заздалегідь обумовленого злочинного плану, чим забезпечував прикриття та безпечну обстановку для вчинення злочину обстановки ззовні даного приміщення, від появи осіб, які могли завадити вчиненню злочину, виконуючи функції співучасника злочину.

У свою чергу, Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, разом з Особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, обрали приміщення, яке на праві користування належить ОСОБА_8 , який здійснює в ньому підприємницьку діяльність з пакування цементу, та зберігає відповідне обладнання, після чого впевневшись та вважаючи, що їх дії непомітні стороннім особам, діючи узгоджено та використовуючи невстановлені органом досудового розслідування, заздалегідь заготовлені знаряддя вчинення злочину, за допомогою якого Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, зірвав навісний замок на вхідних дверях даного приміщення, після чого Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, та Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, увійшли до зазначеного приміщення, та переконавшись, що в приміщенні відсутні особи, які могли б завадити вчиненню злочину, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, обшукали дане приміщення з середини, звідки таємно викрали чуже майно, яке було закріплене на промисловому обладнанні, та належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: донний боковий вивантажувач, виробник СРСР, який не становить матеріальної цінності для потерпілого, та шлюзовий затвор 108А, вартістю 77 316 грн, знявши його з промислового обладнання.

Після чого, Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, та Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з викраденим майном залишили місце вчинення злочину, вийшли з даного приміщення та пішли до автомобіля марки «KIA Carnival», державний номерний знак НОМЕР_1 , де в цей час їх чекав ОСОБА_6 , в ході чого поклали вказане таємно викрадене майно до зазначеного автомобіля, та всі разом залишили місце вчинення злочину на цьому автомобілі, і в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми спільними злочинними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 77 316 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_6 , обвинувачується у тому, що він 22 січня 2022 року, приблизно о 03 год. 40 хв., перебуваючи біля магазину «Велмарт», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, де здійснює господарську діяльність ТОВ «ФУДКОМ» (ідентифікаційний код 40982829), вирішив повторно таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом з невстановленою органом досудового розслідування особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, шляхом вільного доступу, підійшов зі сторони заднього входу магазину для розвантаження товарів, де взяв товар, який належить ТОВ «ФУДКОМ», а саме: скляну пляшку вина ігристе напівсолодке, об`ємом 0,75 л КЗШВ в кількості 3 шт, вартістю 261,60 грн (без ПДВ); скляну пляшку вина ананас БілСоль-6,9%, об`ємом 0,7л Мікадо в кількості 9 шт, вартістю 489,87 грн (без ПДВ); лікер 35%, об`ємом 0,5л Єгермайстер в кількості 6 шт, вартістю 1 303,92 грн (без ПДВ); лікер Спайсі 35%, об?ємом 0,7 л, Вільям Піл в кількості 5 шт, вартістю 1 359,95 грн (без ПДВ); напій Б/а СмакПолуниці, об`ємом 0,5л, Ж/б АйсКул в кількості 4 шт, вартістю 49,36 грн; вода мінеральна слабо газована, об`ємом 1,5 л, ПетАквіле в кількості 1 шт, вартістю 14,39 грн, який ОСОБА_6 передав невстановленій органом досудового розслідування особі, який останній сховав до свого пакету, який він утримував при собі.

У подальшому, ОСОБА_6 разом з невстановленою органом досудового розслідування особою направився за територію рампи разом з товаром, який перебував при ньому, виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, проте ОСОБА_6 був викритий та затриманий співробітниками магазину, у той час як невстановлена органом досудового розслідування особа з місця вчинення злочину зникла, без викраденого товару.

Своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_6 разом з невстановленою органом досудового розслідування особою міг завдати матеріального збитку ТОВ «ФУДКОМ» (ідентифікаційний код 40982829) на загальну суму 3 479,09 грн (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

3. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно вчинив вказане кримінальне правопорушення. Так, 26 травня 2021 року, приблизно о 03 год. 40 хв., Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, знаходився за адресою: м. Київ, вул. Приколійна, 21, де згідно із заздалегідь обумовленого злочинного плану ОСОБА_6 та Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, куди останні прибули на автомобілі марки «KIA Carnival», державний номерний знак НОМЕР_1 , використовуючи його в якості засобу вчинення злочину, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, та подальшого таємного викрадення чужого майна з іншого приміщення. Приблизно о 03 год. 40 хв., проникли на територію за вказаною адресою, підійшли до вказаного приміщення, де ОСОБА_6 , діючи згідно із заздалегідь відведеної злочинної ролі, залишився поблизу даного приміщення біля автомобіля марки «KIA Carnival», державний номерний знак НОМЕР_1 , та почав спостерігати за обстановкою навкруги за тим, щоб будь-хто з інших осіб, та охорони, не перешкоджали виконанню заздалегідь обумовленого злочинного плану, чим забезпечував прикриття та безпечну обстановку для вчинення злочину обстановки ззовні даного приміщення, від появи осіб, які могли завадити вчиненню злочину, виконуючи функції співучасника злочину. Викрали чуже майно, яке було закріплене на промисловому обладнанні, та належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: донний боковий вивантажувач, виробник СРСР, який не становить матеріальної цінності для потерпілого, та шлюзовий затвор 108А, вартістю 77 316 грн, знявши його з промислового обладнання. Після чого, Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, та Особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з викраденим майном залишили місце вчинення злочину, вийшли з даного приміщення та пішли до автомобіля марки «KIA Carnival», державний номерний знак НОМЕР_1 , де в цей час їх чекав ОСОБА_6 , в ході чого поклали вказане таємно викрадене майно до зазначеного автомобіля, та всі разом залишили місце вчинення злочину на цьому автомобілі, і в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми спільними злочинними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 77 316 грн. Окрім цього, 22 січня 2022 року, приблизно о 03 год. 40 хв., перебуваючи біля магазину «Велмарт», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, де здійснює господарську діяльність ТОВ «ФУДКОМ» (ідентифікаційний код 40982829), вирішив повторно таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом з невстановленою органом досудового розслідування особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, шляхом вільного доступу, підійшов зі сторони заднього входу магазину для розвантаження товарів, де взяв товар, який належить ТОВ «ФУДКОМ», а саме: скляну пляшку вина ігристе напівсолодке, об`ємом 0,75 л КЗШВ в кількості 3 шт, вартістю 261,60 грн (без ПДВ); скляну пляшку вина ананас БілСоль-6,9%, об`ємом 0,7л Мікадо в кількості 9 шт, вартістю 489,87 грн (без ПДВ); лікер 35%, об`ємом 0,5л Єгермайстер в кількості 6 шт, вартістю 1 303,92 грн (без ПДВ); лікер Спайсі 35%, об?ємом 0,7 л, Вільям Піл в кількості 5 шт, вартістю 1 359,95 грн (без ПДВ); напій Б/а СмакПолуниці, об`ємом 0,5л, Ж/б АйсКул в кількості 4 шт, вартістю 49,36 грн; вода мінеральна слабо газована, об`ємом 1,5 л, ПетАквіле в кількості 1 шт, вартістю 14,39 грн, який ОСОБА_6 передав невстановленій органом досудового розслідування особі, який останній сховав до свого пакету, який він утримував при собі. У подальшому, ОСОБА_6 разом з невстановленою органом досудового розслідування особою направився за територію рампи разом з товаром, який перебував при ньому, виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, проте ОСОБА_6 був викритий та затриманий співробітниками магазину, у той час як невстановлена органом досудового розслідування особа з місця вчинення злочину зникла, без викраденого товару. Своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_6 разом з невстановленою органом досудового розслідування особою міг завдати матеріального збитку ТОВ «ФУДКОМ» (ідентифікаційний код 40982829) на загальну суму 3 479,09 грн (без ПДВ).

У вчиненому щиро розкаюється.

4. Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

5. Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів, процесуальних витрат тощо.

6. Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінальних правопорушень за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

7. Так, з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_6 є раніше не судимою особою на момент вчинення кримінального правопорушення, прокурором у висунутому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України вказано про вчинення кримінального правопорушення із кваліфікуючою ознакою повторно, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відтак серед питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України, законодавець передбачив й те, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року, єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без ухвалення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні.

Таким чином, судом касаційної інстанції у цьому правовому висновку також констатовано, що у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі ухвалення стосовно особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочини в іншому кримінальному провадженні.

Цьому правовому висновку у згаданій постанові Верховного Суду передує досить детальне мотивування, яке ґрунтується як на тлумаченні норм кримінального та кримінального процесуального законів, так і практиці Європейського суду з прав людини1.

Наведене тлумачення суд у вироку повторювати не буде, втім акцентує увагу на тому, що у випадку, коли на момент правової оцінки судом певного діяння особи в обвинувальному вироку інші діяння цієї ж особи не одержали з боку інших судів правової оцінки, яка б дозволяла розглядати їх як елементи повторності разом з тим діянням, якому дає правову оцінку суд, він не може: розглядати діяння, яке є предметом його правової оцінки, як елемент повторності кримінальних правопорушень; та взагалі вбачати у поведінці особи повторність кримінальних правопорушень.

Ця неможливість викликана тим, що у протилежному випадку суд спростовував би презумпцію невинуватості особи щодо діянь, які не були предметом судового розгляду, що було б явним порушенням цього фундаментального права людини, оскільки презумпція невинуватості передбачає з-поміж іншого те, що «сторона обвинувачення має повідомити зацікавленій особі, у чому її обвинувачують, аби надати можливість підготувати і згодом представити свій захист, а також надати докази, достатні для обґрунтування обвинувального акту» (постанова ЄСПЛ в справі Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, пар. 77). Усі перераховані гарантії виявляться порушеними, якщо суд надаватиме правову оцінку діянню, яке не є предметом кримінального провадження, в якому суд здійснює судовий розгляд.

Таким чином, суд повинен утримуватися від оцінки діяння, щодо якого він здійснює судовий розгляд, як повторного кримінального правопорушення, оскільки на момент висунення обвинувачення стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України не існувало жодного судового рішення, яке б давало підстави до інкримінування йому цієї ознаки, яка кваліфікує злочин.

Вказаний правовий висновок Верховного Суду є релевантним до цієї ситуації та враховується судом при ухваленні цього вироку.

Діючи у межах висунутого обвинувачення, суд вважає необхідним виключити з висунутого обвинувачення кваліфікуючу ознаку «повторно», при цьому слід наголосити, що суд має право на прийняття такого рішення, незважаючи на те, що судовий розгляд відбувався на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ця кваліфікуюча ознака пов`язана виключно з даними про особу обвинуваченого.

Водночас рішення у цій частині також не впливає на формулу кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, через наявність інкримінованої ознаки, що кваліфікує злочин, - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

8. Таким чином, щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у інше приміщення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та як вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

9. При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого та нетяжкого злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, з середньою освітою, працює різноробочим, молодого віку, на час вчинення цих правопорушень мав на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вже наразі проходить військову службу у ЗСУ, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Також під час повномасштабного вторгнення був призваний за мобілізацією, проходив службу два з половиною року, також проходив військову службу протягом 2015-2016 років.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Разом з тим, суд, з урахуванням ступеня тяжкості цих кримінальних правопорушень, особи ОСОБА_6 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, наявності всіх вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, вважає, що застосування положень ст. 75 КК України щодо його звільнення від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 75 КК України, зважує й на думку потерпілого, який відмовився від заявлення цивільного позову й не звертався до суду щодо призначення останній суворого покарання.

10. Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме два оптичних носія зберігати у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1