Справа № 165/4169/25
Провадження № 1-кс/165/973/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000240 від 22.11.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

24 листопада 2025 року прокурор звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням про арешт майна із забороною відчуження, розпорядження, користування майном та вчинення будь-яких інших дій з майном, а саме: металевим предметом із характерними отворами, ззовні схожим на кастет, посилаючись на те, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000240, відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України.

В обгрунтування вказаного клопотання зазначив, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було встановлено, що 21.11.2025 року близько 18 год. 25 хв. на автодорозі Р-15, поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками УБН спільно з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ), було виявлено військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , при поверхневій перевірці якого було виявлено паперовий згорток із вмістом подрібненої кристалоподібної речовини білого кольору, зовні схожою на наркотичну, яку останній зберігав без мети збуту.

21 листопада 2025 року в період часу з 19 год. 00 хв. по 19 год. 06 хв. слідчим СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 проведено огляд місця події, а саме частини узбіччя по автодорозі Р-15 сполученням Ковель-Жовква за адресою: Волинська область, Володимирський район, м. Нововолинськ, вул. Автобусна, буд. 11А, та у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено та вилучено паперовий згорток зеленого кольору, в середині якого знаходиться кристалічна речовина білого кольору, який із вмістом було поміщено до спец пакету НПУ № KIV1125082, та металевий предмет із характерними отворами ззовні схожий на кастет, який було поміщено до спец пакету № KIV112508.

Посилаючись на те, що вилучений металевий предмет характерними отворами ззовні схожий на кастет містить сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх переховування, пошкодження, зникнення, знищення, псування, пересування, передачі, відчуження, прокурор просив накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор та слідчий, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином, у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання за їх відсутності та просили його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Особа, у якої було виявлено та вилучено майно, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання прокурора, та дослідивши долучені до нього матеріали досудового слідства, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Арешт майна, відповідно до ст. 131 КПК України, є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому, згідно із ч 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З копій матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання, вбачається, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000240, сформованого 24.11.2025 року, Сектором дізнання ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області 22.11.2025 року зареєстроване повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, вчиненого за наступних обставин: 21.11.2025 року близько 18 год. 25 хв. на автодорозі Р-15, поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками УБН спільно з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ), було виявлено військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , при поверхневій перевірці якого було виявлено паперовий згорток із вмістом подрібненої кристалоподібної речовини білого кольору, зовні схожою на наркотичну, яку останній зберігав без мети збуту, правова кваліфікація ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому, у вказаному кримінальному провадженні станом на день розгляду клопотання, відповідно до витягу з ЕРДР, а також інших матеріалів досудового розслідування (протоколу огляду місця події від 21.11.2025 року, постанови дізнавача СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 22.11.2025 року про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні в тому числі металевого предмету із характерними отворами, ззовні схожого на кастет) розслідується один епізод протиправної діяльності, а саме за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Частиною 1 ст. 309 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов переконання, що прокурором у клопотанні не доведено необхідність такого арешту, оскільки правова підстава для накладення арешту на металевий предмет ззовні схожий на кастет, відсутня; вказане майно не відповідає ознакам, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, та не є речовим доказом у кримінальному провадженні, в якому розслідується факт зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Слідчий суддя вважає, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт у цьому кримінальному провадженні, могло б бути предметом експертного дослідження та речовим доказом в кримінальному провадженні щодо іншого кримінального правопорушення, об`єктом злочинного посягання, в якому є громадська безпека, за фактом вчинення якого наразі досудове розслідування не проводиться.

Отже, клопотання прокурора щодо накладення арешту на вилучений 21.11.2022 року металевий предмет з характерними отворами ззовні схожий на кастет із забороною відчуження, розпорядження, користування майном та вчинення з ним будь-яких інших дій, у кримінальному провадженні № 0000240, відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 про арешт майна (металевого предмету із характерними отворами, ззовні схожого на кастет) у кримінальному провадженні № 0000240 від 22.11.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1