Справа № 132/2569/25
Ухвала

Іменем України

про повернення скарги

23 січня 2026 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у недотриманні встановленого ст. 220 КПК України порядку розгляду клопотання потерпілого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 09.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області, на адресу електронної пошти суду, 22.01.2025 надійшли матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у недотриманні встановленого ст. 220 КПК України порядку розгляду клопотання потерпілого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 09.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.01.2026 передано 23.01.2026 на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

У цій скарзі міститься прохання визнати бездіяльність уповноваженої службової особи ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у недотриманні встановленого ст. 220 КПК України порядку розгляду клопотань потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, а саме: у нерозгляді клопотання потерпілого від 01.01.2026 у триденний строк з моменту його подання; у неналежному письмовому повідомленні про результати розгляду клопотання відповідно до вимог ч. 2 ст. 220 КПК України; зобов`язати уповноважену службову особу органу досудового розслідування розглянути клопотання потерпілого від 01.01.2026 у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, та письмово повідомити скаржника про результати його розгляду; зобов`язати уповноважену службову особу органу досудового розслідування за результатами розгляду клопотання від 01.01.2026 надати письмову відповідь по суті поставлених у клопотанні питань у межах інформації, яка може бути повідомлена потерпілому.

Згідно із цією скаргою 01.01.2026 ОСОБА_2 було повторно подано клопотання до ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області шляхом направлення на офіційну електронну адресу цього органу із проханням надати письмову інформацію щодо слідчих та інших процесуальних дій, прийнятих процесуальних рішень, подальших процесуальних кроків. Станом на 07.01.2026 ОСОБА_2 відповіді не отримав, тому звернувся за скаргою на нерозгляд клопотання до Хмільницької окружної прокуратури. Лише після цього дізнавачем було підготовлено відповідь, яка скаржником була отримана 09.01.2026.

До цієї скарги ОСОБА_2 долучено, серед іншого, копії: його клопотання від 01.01.2026 до ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про надання інформації про хід досудового розслідування кримінального провадження №0000135 та повідомлення ОСОБА_2 ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 08.01.2026 №6545-2026 про результати розгляду його клопотання.

Одночасно у скарзі ОСОБА_2 порушує питання поновлення строку на подання цієї скарги, який пропущено, як на його думку, з поважних причин.

Розглянувши матеріали вказаної скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Положеннями ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При цьому, згідно зі скаргою потерпілий ОСОБА_2 01.01.2026 звернувся до ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із клопотанням щодо надання йому інформації про хід розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 09.07.2025, шляхом направлення цього клопотання на адресу електронної пошти вказаного органу.

Зі змісту повідомлення ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 08.01.2026 №6545-2026, яке згідно зі скаргою ОСОБА_2 отримав 09.01.2026, вбачається, що потерпілого вказаним органом поінформовано щодо можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у приміщенні цього відділення поліції.

Тобто, станом на 07.01.2026 потерпілому ОСОБА_2 інформації про результати розгляду його клопотання від 01.01.2026 органом поліції надано не було. Про розгляд клопотання ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області повідомлено потерпілого 09.01.2026 із роз`ясненням порядку ознайомлення із матеріалами кримінального провадження і така бездіяльність не оформлювалася постановою.

Отже, десятиденний строк для подачі скарги на ненадання запитуваної потерпілим інформації у кримінальному провадженні, передбачений ст. 304 КПК України, закінчився 19.01.2026.

Разом з цим, ОСОБА_2 подано скаргу на бездіяльністьуповноваженої особи ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області шляхом відправки 22.01.2026 цієї скарги до суду засобами електронної пошти, тобто, з пропуском визначеного ст. 304 КПК України десятиденного строку, що не ґрунтується на законі.

Положеннями ч. 2 ст. 304 КПК України встановлено, що скарга, подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, повертається.

У свої скарзі ОСОБА_2 вказує, що строк на подання цієї скарги ним пропущено з поважних причин та просить поновити його з таких підстав. Зміст і спосіб його повідомлення органом поліції не забезпечили належної процесуальної визначеності щодо результату його розгляду: відповідь не містила дати її направлення, мотивованого рішення про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, фактична відмова не була оформлена постановою. У зв`язку з цим у ОСОБА_2 виникла необхідність з`ясувати та належно зафіксувати процесуальний характер наданої відповіді, систематизувати докази, обґрунтувати скаргу.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, щопропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

У кожній справі суд, слідчий суддя має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення, такі підстави, які є поважними, тобто які були чи є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волі особи та перешкоджають вчасному виконанню процесуальної дії у встановлений законом строк (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Твердження про наявність підстав до поновлення строку має спиратися на обставини, підтверджені належними доказами, оскільки кримінальний процесуальний закон не встановлює для суду обов`язку щодо відшукання та витребування за власною ініціативою доказів з метою перевірки доводів учасника провадження на предмет їх обґрунтованості.

З наведеного ОСОБА_2 обґрунтування поважності пропуску строку звернення із цією скаргою вбачається, що скаржником не зазначено підстав, які можуть бути визнані слідчим суддею поважними, тобто, які були чи є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від його волі та перешкоджають зверненню в десятиденний строк до слідчого судді із цією скаргою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання принципу правової визначеності.

У пункті 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Слідчий суддя бере до уваги те, що правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора має на меті гарантувати правову визначеність, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Крім того, слідчий суддя враховує, що зі змісту отриманого 09.01.2026 ОСОБА_2 повідомлення ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 08.01.2026 №6545-2026 вбачається, що потерпілого вказаним органом поінформовано щодо можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у приміщенні цього відділення поліції. Тобто, потерпілий не позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання запитуваної інформації шляхом ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скаржником не наведено обстави, які можуть бути визнані поважними для поновлення пропущеного строку звернення із цією скаргою, а тому, ця скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що згідно із ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 303, 304, 369 та 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 від 22.01.2026 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у недотриманні встановленого ст. 220 КПК України порядку розгляду клопотання потерпілого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 09.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали направити особі, яка її направила разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1