Справа № 158/3650/25
Провадження № 1-кп/0158/219/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000122 від 20.06.2025 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, фізичної особи підприємця, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000122 від 20.06.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Як вбачається із клопотання, 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідно до Закону та діяв на час вчинення вказаного нижче діяння.

Так, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 оголошено загальну мобілізацію, у тому числі і на території Волинської області.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені у повістках.

Так, 08.10.2024 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 вручено та роз`яснено зміст повістки про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 для призову за мобілізацією та додатково повідомлено про відправлення 09.10.2024 року о 07 год. 00 хв. до військової частини в команду НОМЕР_1 , при цьому про відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією.

Однак, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним і діючи з прямим умислом, тобто, завідомо знаючи про висновок військово-лікарської комісії про придатність для проходження військової служби, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією та заздалегідь попередженим про строк і необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову за мобілізацією, на особливий період, для відправки, бажаючи ухилитися від призову за мобілізацією на зазначений час, без поважних причин, не з`явився для відправки та проходження військової служби, чим прямо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

На час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене ОСОБА_4 , діяння втратило суспільну небезпечність та він перестав бути суспільно небезпечним так як отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання щодо звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримав та добровільно надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Зазначив про роз`яснення йому суті підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Заслухавши думку учасників судового провадження, кожного зокрема, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2). Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 8).

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Статтею 48 КК України визначено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

У абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року (далі Постанова) судам роз`яснено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Відповідно до п. 7 Постанови, судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі №161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Враховуючи вказані у ст. 336 КК України види покарань та вимоги ст. 12 КК України, інкриміноване кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.11.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Із заяви підозрюваного, його позиції у судовому засіданні, клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності та матеріалів до нього вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, тобто є особою, яка вперше вчинила нетяжкий злочин, підозрюваний не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, розуміє наслідки закриття кримінального провадження та те, що закриття провадження з цієї підстави є нереабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності.

Встановлені обставини дають суду підстави для висновку, що підозрюваного слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку з із зміною обстановки, а кримінальне провадження відносно нього за ст. 336 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Застосування в кримінальному провадженні положень КК України щодо зміни обстановки відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід до реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний.

Речові докази та процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369, 371 КПК України, ст. ст. 5, 12, 401 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження №0000122 від 20.06.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1