Провадження по справі № 1-кс/752/9443/25
У Х В А Л А

іменем України

"16" грудня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001981 від 15.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України

за участю: представника власника майна - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_5

встановив:

06.11.2025 до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001981 від 15.05.2025, який був накладений 23.05.2025 ухвалою слідчого суді Голосіївського районного суду м. Києва, а саме з транспортного засобу DAF XF 105.460, 2008 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 .

Представник вказує на те, що під час вирішення питання про накладення арешту не було враховано, що предметом розслідування у вказаному кримінальному провадженні є підробка документів, а не правопорушення, пов`язане із експлуатацією транспортного засобу. Вважає, що суд безпідставно застосував повний арешт майна, позбавивши тим самим його довірителя можливості користуватися автомобілем. Між тим, на його думку, надання його довірителю такого права, не змінить доказової бази. Вважає, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем транспортного засобу, та не причетний до злочину, який розслідується у даному провадженні. Застосований запобіжний захід не є занадто обтяжливим.

В судовому засіданні представник власника майна подане ним клопотання підтримав й просив скасувати арешт в частині заборони власнику майн - ОСОБА_4 користуватися автомобілем.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання. Вважає, що арешт накладений обґрунтовано, а доводи, які наведені представником власника майна є безпідставними. Так, звертав увагу, що досудове розслідування триває та встановлюються особи, які були причетні до кримінального правопорушення, яке фактично позбавило власності ОСОБА_6 на вказаний транспортний засіб. Також вказував на те, що автомобіль був визнаний речовим доказом, що також відхиляє доводи представника власника майна в частині того, що ОСОБА_4 є його добросовісним набувачем. Вважає, що наразі відсутні підстави для надання ОСОБА_4 права користуватися автомобілем.

Просив відмовити у задоволенні клопотання про часткове скасування арешту майна, вважаючи, що арешт накладений обґрунтовано, та підстави для його накладання не відпали.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи представника власника майна, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи підробили офіційні документи щодо купівлі-продажу належних ОСОБА_6 транспортних засобів: DAF XF 105.460, 2008 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_3 (на момент переоформлення) та Hyundai Accent, 2017 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , н.з. НОМЕР_5 та в подальшому 19.03.2025 в ТСЦ № 8046 за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 104 з використанням підроблених документів дані транспортні засоби були незаконно перереєстровані на інших осіб, зокрема 19.03.2025 працівниками територіального сервісного центру № 8046 МВС у місті Києві було здійснено перереєстрацію транспортного засобу DAF XF 105.460, 2008 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 20.05.2025 транспортний засіб DAF XF 105.460, 2008 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 23.05.2025 на нього був накладений арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Арешт був накладений з метою збереження майна як речового доказу, відповідно до п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Згідно із абз. 2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Представник власника майна зазначає як підставу скасування арешту необґрунтованість його застосування. Отже слідчому судді під час розгляду цього клопотання необхідно дослідити обґрунтованість підстав для арешту.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна, а саме з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час накладання арешту слідчим суддею застосоване положення п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, відповідно до якого арешт накладено з метою забезпечення збереження майна, оскільки вони є майном, шо має ознаки речового доказу, відповідно до положень ст.98 КК України.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів визначені ч.3 ст. 170 КПК України, згідно із якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє накладення арешту на рухоме майно з метою збереження речових доказів виключно у випадку наявності достатніх підстав для їх віднесення до кримінально-процесуальної категорії речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як було вказано вище, постановою слідчого від 20.05.2025, автомобіль визнаний речовим доказом.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, накладення арешту на рухоме майно - транспортний засіб, який належать ОСОБА_4 узгоджувалося із заявленою метою - забезпечення його збереження як речового доказу.

З урахуванням вищевикладеного, арешт накладений обґрунтовано. Незастосування вказаного заходу може призвести до відчуження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Інші доводи, які викладені представником власника майна не є такими, що спростовують висновок слідчого судді щодо накладання арешту.

Підстави вважати, що відпала потреба у накладанні арешту, також не наведено представником власника майна.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 170-174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Відмовити ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001981 від 15.05.2025, який був накладений 23.05.2025 ухвалою слідчого суді Голосіївського районного суду м. Києва на транспортний засіб DAF XF 105.460, 2008 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1