ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6232/25 Провадження 1-кс/636/1203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду у м. Чугуєві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА:

07.10.2025 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із скаргою на постанову дізнавача СД Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 30.09.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000206 від 06.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що в проваджені Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебуває вказане кримінальне провадження. Відповідно до обставин справи 19.07.2025 о 13612 год. за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, дві невстановлені особи без законних підстав проникли на територію зазначеного житлового будинку та розпочали демонтаж покрівлі. Пояснень щодо вчинення зазначених дій надано не було. У присутності зазначених осіб перебувала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який повідомив, що є адвокатом ОСОБА_7 , однак жодного документа, що підтверджує його повноваження, не надав.

Постановою від 30.09.2025 вказане кримінальне провадження було закрито. Адвокат ОСОБА_3 зазначив, що вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

В межах даного кримінального провадження жодних слідчих (розшукових) дій, які дійсно були б спрямовані на об`єктивне, повне та всебічне встановлення всіх обставин справи, вчинено не було. Слідчі та прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво, не вжили жодних ефективних заходів для виявлення істини у справі. Прокурори в межах даного кримінального провадження не надали жодних вказівок слідчим щодо проведення слідчих (розшуковик) дій, не притягнули осіб, винних у порушенні вимог Кримінального процесуального кодексу України до відповідальності, не змінили слідчих, які неефективно виконують свою роботу.

Окрім формального внесення відомостей до ЄРДР, органом досудового розслідування не проведено жодної з ключових процесуальних дій, які могли б підтвердити або спростувати факт незаконного проникнення у житло та пошкодження його конструктивних елементів, а саме: не встановлено прізвище ім`я та по-батькові двох невстановлених осіб, які 19.07.2025 демонтували покрівлю даху за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності; не призначено та не проведено допит двох невстановлених осіб, які 19.07.2025 демонтували покрівлю даху за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, під час якого потрібно було встановити: на якій підставі вони 19 липня 2025 року перебували на території за адресою: АДРЕСА_1 , хто ініціював та організував проведення 19.07.2025 робіт з демонтажу покрівлі даху за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Відомчий, буд. 8/1, хто (прізвище, ім`я та по-батькові) дав їм вказівки 19.07.2025 демонтувати покрівлю даху за адресою: АДРЕСА_1 , чи є в них документ, який надає їм право на проведення 19.07.2025 демонтажу покрівлі даху за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Відомчий, буд, 8/1; не встановлено прізвища, імена та по-батькові осіб, які стали свідками події, що мала місце 19.07.2025, а саме щодо демонтажу покрівлі даху за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Відомчий, буд. 8/1, з метою отримання інформації про обставини події та осіб, що в ній брали участь; не проведено огляд місця події, під час якого було б зафіксовано стан покрівлі, сліди демонтажу та інші пошкодження, проведено фото та відео-фіксацію місця події, складено протокол огляду; не призначено та не проведено будівельно-технічну експертизу з метою встановлення: чи мав місце 19.07.2025 фактичний демонтаж покрівлі даху за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Відомчий, буд. №8/1, характеру, обсягу та часу завдання пошкоджень даху за адресою: АДРЕСА_1 , чи можливе відновлення покрівлі даху за адресою:. Харківська область, м. Чугуїв, пров. Відомчий, буд. №8/1 без проведення капітальних робіт, орієнтовної вартості відновлювальних робіт даху за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Відомчий, буд. №8/1; не витребувано та не вилучено записи камер відеоспостереження (якщо такі наявні) з території та прилеглих будівель за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Відомчий, буд. 8/1, за період 19.07.2025, на яких може бути зафіксовано прибуття, перебування та дії осіб, причетних до демонтажу покрівлі; не витребувано та не вилучено документи, які стали підставою для проведення 19.07.2025 демонтажу покрівлі даху за вказаною адресою.

Жодного судового рішення, яке набрало законної сили та встановлювало б факт так званого «самочинного будівництва» за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, пров. Відомчий, буд. №8/1 не існує. Наявне рішення суду першої інстанції перебуває на стадії апеляційного оскарження та, відповідно, не може вважатися остаточним і таким, що породжує правові наслідки. За таких обставин усі дії, вчинені сторонніми особами щодо проникнення та пошкодження житла ОСОБА_4 , слід розцінювати виключно як протиправне втручання у право приватної власності та грубе порушення гарантій недоторканості житла, передбачених ст. 30 Конституції України та ст. 162 КК України.

Посилання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на нібито «самочинність будівництва» не можуть братися до уваги як підстава для закриття кримінального провадження, оскільки станом на час події жодного остаточного судового рішення, яке б встановлювало факт самочинного будівництва, не існує. Відтак, усі доводи про «незаконність прибудови» є лише суб`єктивними твердженнями зацікавлених осіб і не мають жодної правової сили. Більше того, у своїх показаннях свідки фактично підтвердили умисність вчинення протиправних дій. Так, ОСОБА_7 прямо зазначила, що вона організувала залучення робітників для демонтажу покрівлі, а ОСОБА_6 підтвердив, що був присутній та схвалював проведення таких дій. Тобто обидва свідки відкрито визнали, що демонтаж здійснювався не випадково, а за їхньою ініціативою та погодженням.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України може бути вчинене лише з прямим умислом. У даному випадку прямий умисел передбачає, що винна особа усвідомлює, що порушує недоторканність житла громадян і бажає вчинити такі дії. Мотиви і мета цього злочину можуть бути різними. Зі свідчень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що вони усвідомлювали факт незаконного проникнення на чужу земельну ділянку та бажали вчинення саме таких дій.

Закриття кримінального провадження без надежного розслідування також порушує права потерпілої ОСОБА_4 , гарантовані ст. 8 та ст. 30 Конституції України (право на повагу до гідності та недоторканість житла), а також ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб захисту). Фактично потерпіла позбавлена можливості захистити свої житлові права, а сама подія незаконного проникнення у житло залишилась без належної правової оцінки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його показання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Згідно ч, 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

У відповідності до вимог ст. 303 КПК України оскарженню підлягають рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Згідно абз. 3 п. 2 ч. 5 ст. ПО КПК України, пост відомості про мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування. Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження. Враховуючи вищевказане оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою.

Адвокат ОСОБА_3 надав заяву, в якій просив провести розгляд за відсутності скаржника та її представника, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_9 проти задоволення скарги заперечував.

Дізнавач ОСОБА_10 надала заяву в якій просила провести розгляд без її участі, проти задоволення скарги заперечувала.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, повно та всебічно дослідивши матеріали справи встановив такі обставини.

З долучених до скарги матеріалів вбачається, що 30.09.2025 дізнавачем СД Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 закрито кримінальне провадження №0000206 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, відкритого на підставі ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 30.07.2025 №636/6232/25, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). З вказаної постанови вбачається наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.08.2025 до ЧЧ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшла ухвала слідчого судді ОСОБА_1 , справа №636/6232/25 від 30.07.2025, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 162 КК України. За вищевказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

07.08.2025 було допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила про те, що сусідка ОСОБА_7 найняла двох осіб, які здійснили демонтаж покрівлі прибудови за адресою: АДРЕСА_1 . Під час демонтажу покрівлі також був присутній ОСОБА_6 . Допитана в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що 19.07.2025 нею було найнято двох робітників для демонтажу даху на прибудові за адресою: АДРЕСА_1 , яку самочинно збудувала гр. ОСОБА_4 . Земельна ділянка, на якій зведена вказана прибудова, ОСОБА_4 не належить. Внаслідок будівництва прибудови було закрито витяжку будинку ОСОБА_12 та встановлено електричні автомати, через які здійснюється електроживлення, також металеві конструкції було закріплено безпосередньо на стіні будинку ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_4 самовільно відрізала частину покрівлі будинку ОСОБА_7 без її відома з метою прибудови. Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив, що 19.07.2025 він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , та був присутнім під час демонтажу даху на самовільно збудованій прибудові, яку збудувала громадянка ОСОБА_4 . Також, останній повідомив шо земельна ділянка, на якій зведено прибудову, громадянці ОСОБА_4 не належить. Також ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 власниці домоволодіння, через самочинно збудовану прибудову було закрито витяжку її будинку, встановлено металеві конструкції та автомати електроживлення на стіну будинку. Громадянка ОСОБА_4 відрізала частину покриття даху ОСОБА_13 без її згоди, з метою зведення вищевказаної прибудови.

Враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що між громадянкою ОСОБА_4 та громадянкою ОСОБА_7 протягом тривалого часу існує цивільно-правовий спір, предметом якого с визначення належних меж їхніх земельних ділянок, а також питання законності зведення ОСОБА_4 прибудови до житлового будинку. Встановлено, що ОСОБА_4 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_7 належить будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Заочним рішення Чугуївського міського суду від 15.01.2025 у справі №636/7190/24 зобов`язано ОСОБА_4 демонтувати самочинно збудовану прибудову на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 . На виконання рішення суду 06.03.2025 видано виконавчий лист 18.03.2025, відкрито виконавче провадження. На вказане судове рішення 21.07.2025 ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.07.2025 вказану справу витребувано із суду першої інстанції. 21.07.2025 ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення заяви про перегляд заочного рішення, в якій просив постановити ухвалу про забезпечення апеляційної скарги шляхом заборони ОСОБА_7 або будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо демонтажу самочинно збудованої прибудови на земельній ділянці на підставі заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15.01.2025 у вказаній цивільній справі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.07.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про забезпечення заяви про перегляд заочного рішення.

08.08.2024 до Чугуївської міської військової адміністрації звернулась ОСОБА_7 із заявою щодо незаконного будівництва прибудови сусідкою ОСОБА_4 . За результатами заяви посадовими особами Чугуївської міської ради складено акт від 13.08.2024, яким встановлено, що право власності/користування земельною ділянкою одноквартирного будинку в АДРЕСА_1 , не оформлено відповідно до діючого законодавства; власником одноквартирного будинку по АДРЕСА_1 , здійснюються роботи з будівництва (реконструкції) прибудови до своєї квартири із блокування до стіни суміжного будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 ; власником (замовником) не надано дозвільної документації на проведення будівельних робіт, у тому числі відсутня інформація про реєстрацію відповідних документів у Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, роботи виконуються з порушенням вимог чинного законодавства. Рекомендовано зупинити виконання будівельних робіт до отримання законного права, у разі неможливості його отримання - демонтувати самочинно збудовану прибудову, сторонам рекомендовано дотримуватись добросусідських відносин, а у разі негативного впливу чи завдання шкоди - вирішувати спір у судовому порядку. Таким чином, вищевказаний акт свідчить, що конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 має ознаки цивільно-правового спору про порядок користування нерухомим майном та межі земельних ділянок. Ознак незаконного проникнення до житла не встановлено.

Об`єкт кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України - конституційне право особи на недоторканність житла, передбачене ст. 30 Конституції України. Це право включає заборону на проникнення до житла чи іншого володіння особи без її згоди, окрім випадків, визначених законом. Предметом є житло чи інше володіння особи, що фактично або юридично перебуває у її користуванні чи власності. Об`єктивна сторона виражається у незаконному проникненні до житла або іншого володіння особи. Це може бути 1) вхід до житла без дозволу особи, яка мас на нього право; 2) залишення осіб у приміщенні попри волю власника/користувача; 3) використання підроблених документів або обману для доступу. Проникнення вважається незаконним, якщо не було: 1) згоди особи, яка має право власності чи користування житлом; 2) законних підстав (рішення суду, дії поліції під час слідства тощо). Суб`єктом є фізична осудна особа, яка досягла 16 років. Суб`єктивною стороною є прямий умисел. Особа усвідомлює, що вона проникає до житла іншої особи без дозволу і бажає це зробити. Потерпілим визнається особа, яка має законне право на житло тобто власник, співвласник, законний наймач або користувач житла (на підставі договору чи іншого правового титулу). Для наявності складу злочину за ст. 162 ККУ необхідно, щоб проникнення відбулося до житла, яким володіє або користується конкретна особа на законних підставах, і без її згоди. Якщо особа не доведе свого права на володіння чи користування склад кримінального правопорушення відсутній. Спираючись на вищевикладене, встановлено, що земельна ділянка, на якій зведена прибудова, не оформлена у власність чи користування ОСОБА_4 , правовстановлюючі документи відсутні. У зв`язки відсутні підстави вважати прибудову житлом чи іншим законним володінням ОСОБА_4 , а отже, ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України, відсутні. Наявні правовідносини мають характер цивільно-правового спору щодо меж земельної ділянки та законності будівництва прибудови. Цивільно-правові відносини це врегульовані нормами цивільного права майнові і особисті нсмайиові відносини, шо засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Цивільно-правові відносини виникають, змінюються або припиняються на підставі юридичних фактів, тобто обставин, які мають юридичне значення і породжують певні правові наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 3 ст. 375 Цивільного кодексу України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. З ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була Ш відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

З урахуванням зібраних матеріалів встановлено, що спір між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пов`язаний із самочинним будівництвом і має характер цивільно-правових відносин. Ознак умисного порушення недоторканності .житла, які б свідчили правопорушення, не виявлено. У зв`язку з чим провадження №0000206 від 06.08.2025 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали КП №0000206 від 06.08.2025, надані дізнавачем для огляду слідчому судді, встановлено, що згідно витягу з ЄРДР від 22.09.2025 за №0000206 06.08.2025 внесено відомості до реєстру на підставі ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 30.07.2025 щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 за ст.162 КК України.

В рамках КП №0000206 допитано потерпілу ОСОБА_4 свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , проведено огляд місця події 08.09.2025, отримано відомості по судовій справі №636/7190/24 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні будинком та земельною ділянкою (в т.ч. копію рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15.01.2025, копію ухвали Харківського апеляційного суду від 23.07.2025); отримано відомості щодо примусового виконання рішення суду від 15.01.2025 по справі №636/7190/25 (в т.ч. постанова про відкриття ВП №77554818 від 18.03.2025, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 18.03.2025, постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 18.03.2025, постанова про стягнення виконавчого збору від 19.03.2025, постанова про накладення штрафу від 16.07.2025, постанова про арешт коштів боржника від 16.07.2025, постанова про зупинення ВП №77554818 від 29.08.2025).

Крім того, в наданих матеріалах наявні вказівки прокурора від 15.08.2025, з вимогою вжити наступних заходів: провести огляд місця події, встановити і допитати всіх можливих свідків, вирішити питання щодо встановлення осіб, які здійснювали демонтаж покрівлі. Проте матеріали урмінального провадження не містять відомостей щодо виконання дізнавачем вказівки процесуального керівника в цій частині, зокрема - щодо встановлення осіб, які здійснювали демонтаж; їх допиту в якості свідків, перевірки законності їх дій.

Крім того, як з пояснень потерпілої особи, так і зі змісту протоколу огляду місця події від 08.09.2025 вбачається, що мав місце факт заподіяння матеріальних збитків, проте матеріали справи не містять відомостей щодо вжиття заходів із оцінки завданих збитків.

В матеріалах справи наявний акт Чугуївської МВА від 13.08.2024, яким встановлено, що право власності/користування земельною ділянкою одноквартирного будинку в АДРЕСА_1 , не оформлено відповідно до діючого законодавства; власником одноквартирного будинку по АДРЕСА_1 , здійснюються роботи з будівництва (реконструкції) прибудови до своєї квартири із блокування до стіни суміжного будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 ; власником (замовником) не надано дозвільної документації на проведення будівельних робіт, у тому числі відсутня інформація про реєстрацію відповідних документів у Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, роботи виконуються з порушенням вимог чинного законодавства. Рекомендовано зупинити виконання будівельних робіт до отримання законного права, у разі неможливості його отримання - демонтувати самочинно збудовану прибудову, сторонам рекомендовано дотримуватись добросусідських відносин, а у разі негативного впливу чи завдання шкоди - вирішувати спір у судовому порядку.

При цьому слідчий суддя зазначає, що відомостей щодо набрання рішенням суду від 15.01.2025 по справі №636/7190/25 законної сили станом на 15.10.2025 відсутні.

Як вбачається з протоколів допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , останні не спростували твердження потерпілої про те, що фактично ОСОБА_7 самостійно вживала заходів до виконання судового рішення, без дотримання визначеної діючим ЦПК Укрїни, ЗУ "Про виконавче провадження" процедури. Оцінка таким діям в контексті кримінально-процесцуального законодавства дізнавачем не надана.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне провадження закривається слідчим, дізнавачем, прокурором з підстав, передбачених ст. 284 КПК України, зокрема, у разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

У будь-якому випадку воно може бути закрите лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, при розгляді скарги на постанову про закриття провадження, слід з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження (Розділ 3 Листа ВССУ від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Так, слідчим суддею досліджено постанову дізнавача СД Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 30.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0000206 від 06.08.2025 та встановлено, що дізнавач прийняв рішення про закриття кримінального провадження передчасно, не дослідивши всіх обставин та не виконавши всіх необхідних дій для розслідування кримінального правопорушення, зокрема, не встановлено повне коло осіб, які були свідками події, не встановлено осіб, безпосереднь причетних до демонтажу покрівлі, не надано правову оцінку їх діям, не проведено експертизи з метою встановлення розміру збитків, не встановлено підстави проведення демонтажу тощо.

Із урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає, що дізнавач не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним у кримінальному провадженні.

Закриваючи кримінальне провадження, дізнавач не дотримався вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, що вказує на неповне з`ясування обставин кримінального провадження, внаслідок чого постанова про закриття кримінального провадження не може визнаватись законною та обґрунтованою.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Враховуючи вищевикладене, із урахуванням встановлених при розгляді скарги обставин, слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасною і такою, що суперечить вимогам ст. 9 КПК України, прийнята без дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 283, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 від 30 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000206 від 06 серпня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1