УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2026 Справа №607/347/26 Провадження №1-кс/607/325/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000009 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2026 року прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000009 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту на грошові кошти в сумі 2000 гривень, а саме: купюру номіналом 1000 гривень із серією та номером: АА3729198; купюру номіналом 500 гривень із серією та номером: ГБ1857968; купюру номіналом 500 гривень із серією та номером: КБ5664195, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Дане клопотання мотивує тим, що зазначені гроші мають значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000009 від 02.01.2026 року.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання прокурор в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Слідчим суддею з`ясовано, що 02.01.2026 на лінію "102" надійшло повідомлення від інспектора СРПП ОСОБА_4 про те, що на ділянці автодороги Т20/02 Тернопіль-Скалат-Жванець, неподалік с. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області зупинено транспортний засіб марки Dacia моделі Sandero (іноземна реєстрація) під керуванням гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у ході спілкування із працівником поліції здійснив надання неправомірної вигоди, а саме 2000 грн, які поклав до кишені куртки поліцейського офіцера громади СВГ ОСОБА_6 , за непритягнення його до відповідальності, оскільки останній керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування в судовому порядку.

02 січня 2026 року проведено огляд наділянці автодороги Т20/02 Тернопіль-Скалат-Жванець, неподалік с. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2000 гривень, а саме:

1)Купюра номіналом 1000 гривень із серією та номером: АА3729198 ;

2)Купюра номіналом 500 гривень із серією та номером: ГБ1857968;

3)Купюра номіналом 500 гривень із серією та номером: КБ5664195, власником яких є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 житель с. Колодіївка Тернопільського району Тернопільської області.

Дані грошові кошти вилучено та упаковано в сейф-пакет №KIV1116529 та визнано постановою слідчого від 05.01.2026 речовим доказом.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно пункту 1 частини другої статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із частиною одинадцятою статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У клопотанні наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні грошові кошти є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому є необхідність у накладені арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням статей 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речового доказу, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, зникнення такого майна чи знищення слідчої інформації на ньому.

Одночасно роз`яснюю, що згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст. 167, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на грошові кошти в сумі 2000 гривень, а саме:

- Купюру номіналом 1000 гривень із серією та номером: АА3729198 ;

- Купюру номіналом 500 гривень із серією та номером: ГБ1857968;

- Купюру номіналом 500 гривень із серією та номером: КБ5664195.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1