Дата документу 25.09.2025 Справа № 331/3213/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/849/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/3213/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 29 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 29 серпня 2025 року за клопотанням слідчого у межах строку досудового розслідування, тобто до 04 жовтня 2025 року включно продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість. Зазначає про відсутність доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ч.1 ст.177 КПК ризикам.

Висунута йому підозра є необґрунтованою та передчасною, перебуває під розумним сумнівом.

Тому ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Під час апеляційного розгляду захисник і підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 06 червня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.1 ст.14 ч.1 ст.114-1 КК злочину, відомості про який внесені до ЄРДР за №0000454 від 18 травня 2025 року.

06 червня 2025 року слідчим суддею Олександрівського районного суду м.Запоріжжя застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до 04 серпня 2025 року включно.

Постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 23 липня 2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 06 вересня 2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 01 серпня 2025 року продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31 серпня 2025 року включно, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, а саме до 06.10.2025 року включно.

У зв`язку з тим, що 31 серпня 2025 року спливав строк тримання під вартою ОСОБА_8 , а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, а також з огляду на існування у даному провадженні передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

Слідчим суддею задоволено клопотання слідчого із посиланням на те, що ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились; застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання встановленому слідчим суддею ризиків. Крім того, у провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в передбаченому цим Кодексом порядку. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На переконання колегії суддів слідчий суддя дотрималася цих вимог закону. Так, із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави для висновку про обґрунтованість підозри, підтверджуються дослідженими слідчим суддею письмовими доказами.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою.

При цьому, судова колегія приймає до уваги і позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях, які є частиною національного законодавства України та джерелом доказів у відповідності до ст.ст.1, 8 і 9 КПК України, ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 р. "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення".

В іншому своєму рішенні Суд наголосив (справа "Чеботарь проти Молдови" від 13.02.2008 р.), що "для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи".

Крім того, зазначені обставини підлягають обов`язковому встановленню як під час досудового розслідування, так і при судовому розгляді провадження.

На даній початковій стадії досудового розслідування, виходячи із аналізу наданих слідством доказів, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про доведеність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 .

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків в межах своїх повноважень слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими. Заявлені у клопотанні ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

З продовженням існування передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК ризиків погоджується і колегія суддів.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в умовах воєнного стану, що дають підстави вважати, що ОСОБА_8 з метою уникнення покарання та відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість та невідворотність послідуючого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК.

ОСОБА_8 є раніше засудженою особою, має статус військовослужбовця за контрактом, але на теперішній час залишив місце несення служби без поважних причин, має родину, однак разом з дружиною та донькою не проживає, оскільки останні наразі перебувають закордоном.

Також, на думку колегії суддів, прокурором доведений ризик можливого продовження підозрюваним злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_8 має сталі та міцні зв`язки з невстановленою на даний час особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Telegram» ідентифікатор «Магу», та вчиняв злочин саме за її вказівками, тому перебування на волі може створити умови для налагодження злочинних зв`язків із цією або іншою особою, яка представляє державу-агресора РФ.

При цьому, підозрюваний ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, оскільки родина останнього наразі перебуває закордоном, є наркозалежною особою. Крім того, ОСОБА_8 був засуджений за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, 30 серпня 2024 року звільнений умовно-достроково від відбування у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом, однак на теперішній час самовільно залишив місце несення військової служби, що свідчить про його низьку самодисципліну та схильність до отримання доходів злочинним шляхом для задоволення потреб наркозалежною особи.

За таких обставин колегія суддів вважає очевидним, що ризик можливого продовження злочинної діяльності може справдитися із великим ступенем вірогідності з огляду на дані про особу підозрюваного.

Ці обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри, свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При прийнятті рішення про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчим суддею також враховано особливості та заплановану тривалість досудового розслідування, необхідність додаткового часу для проведення певних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, виконати вимоги ст.290 КПК, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Доводи підозрюваного в апеляційній скарзі про відсутність доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ч.1 ст.177 КПК ризикам є надуманими та спростовуються змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Колегія суддів зауважує, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не є самостійною підставою для продовження строку тримання під вартою підозрюваного, натомість слідчим суддею враховано сукупність усіх встановлених у даному провадженні обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження застосування щодо нього обмежувального заходу.

Також колегією суддів враховано особливості та заплановану тривалість досудового розслідування, необхідність додаткового часу для проведення певних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких підозрюваний просив скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга підозрюваного за викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 29 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4