печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001277 від 03.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 169, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 149 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_7 , зокрема:

- об`єкт нерухомого майна - квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 2/3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6;

- транспортний засіб марки «AUDI» моделі «Q3», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Досудовим розслідуванням установлено, що 23.01.2020 між громадянами Китайської Народної Республіки, подружжям ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ТОВ «Агентство репродуктивної допоміжної медицини «МІЛІТТА» () укладено договір про надання послуг, предметом якого є надання за плату послуг з організації участі подружжя у програмі лікування безпліддя із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій на території України. Умови вказаного договору включають юридичну підтримку (п. 1.6.4.), зокрема допомогу в отриманні всіх необхідних документів після народження дитини, забезпечення отримання свідоцтва про народження із зазначенням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як батьків дитини.

Водночас подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено договір про надання медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій (далі - ДРТ) з ТОВ «Репродуктивна клініка «ЛІТА» (), тобто з клінікою, якою будуть виконуватись безпосередні процедури з запліднення.

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 787 від 09.09.2013 «Про затвердження Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні» необхідними умовами для проведення сурогатного (замінного) материнства є: наявність медичних показань до сурогатного материнства; документи, необхідні для проведення сурогатного материнства; подружжя (або один з майбутніх батьків), в інтересах якого здійснюється сурогатне материнство, повинно (повинен) мати генетичний зв`язок з дитиною.

На виконання домовленостей працівниками ТОВ «Репродуктивна клініка «ЛІТА» 03.06.2022 з біологічного матеріалу ОСОБА_8 створено 14 ембріонів та 08.06.2022-09.06.2022 здійснено їх кріоконсервування.

Після того, 03.09.2024 ТОВ «Репродуктивна клініка «ЛІТА» здійснено перенесення двох ембріонів ОСОБА_8 сурогатній матері ОСОБА_10 , без присутності подружжя на території України та 17.09.2024 встановлено факт вагітності.

У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_5 в КНП «Перинатальний центр м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відбулося народження двох дітей: дівчинки та хлопчика, про що складено медичні висновки.

Надалі, виконуючи договірні зобов`язання з громадянами Китайської Народної республіки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є бенефіціарним власником ТОВ «Агентство репродуктивної допоміжної медицини «МІЛІТТА» () та ТОВ «Репродуктивна клініка «ЛІТА», залучив свою матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до підбору няні для вказаних новонароджених дітей. У свою чергу, ОСОБА_7 одразу ж знайшла громадянку України ОСОБА_11 для здійснення нею догляду за новонародженими дітьми на підставі усної домовленості.

Після народження дітей, 11.05.2025 працівник ТОВ «Агентство репродуктивної допоміжної медицини «МІЛІТТА» ОСОБА_5 разом із ОСОБА_11 забрали новонароджених дітей з КНП «Перинатальний центр м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та перевезли до орендованого будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Також 12.05.2025 генетичну спорідненість батька - ОСОБА_8 із плодами документально засвідчено медичним директором ТОВ «Репродуктивна клініка «ЛІТА» - лікарем ОСОБА_12 , а також наявність медичних показань до сурогатного материнства та підтверджено факт участі подружжя у лікувальній програмі ДРТ.

У подальшому, 14.05.2025 ОСОБА_5 в супроводі сурогатної матері ОСОБА_10 прибула до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , де ОСОБА_10 підписала заяву про згоду на підтвердження батьківства дівчинки та хлопчика подружжям з Китайської Народної Республіки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого отримала останню частину обумовленої грошової винагороди.

На виконання умов договору 06.06.2025 до України прибуло подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою отримання та реєстрації новонароджених дітей, після чого останні разом з нянею ОСОБА_11 та двома новонародженими дітьми, проживали в орендованому житлі за адресою АДРЕСА_3 до 30.06.2025.

У відповідності до вимог наказу Міністерства охорони здоров`я України № 787 від 09.09.2013 «Про затвердження Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні», в Медичному центрі «Мати та дитина» проведено незалежне ДНК дослідження для підтвердження батьківства ОСОБА_8 .

Крім того, 11.06.2025 за результатами дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства ОСОБА_14 відносно дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 , виключено. Результати аналізів ОСОБА_5 отримано в цей же день.

Про встановлений факт ОСОБА_5 невідкладно повідомила ОСОБА_4 , який засобами відеозв`язку передав вказану інформацію подружжю.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на торгівлю малолітньою дитиною.

Реалізуючи свій протиправний задум, діючи умисно та усвідомлюючи незаконність своїх дій, зважаючи на бажання громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити собі обох новонароджених дітей, ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про подальше визнання батьківства за ними малолітньої дитини жіночої статі, щодо якої батьківство ОСОБА_8 виключено за результатами дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства.

Також слідством установлено, що у розпорядженні ТОВ «Агентство репродуктивної допоміжної медицини «МІЛІТТА» знаходилися результати дослідження ДНК від 13.06.2025 на встановлення біологічного батьківства дитини жіночої статі, виконані медичним центром «Мати і дитина», відповідно до яких передбачуваним біологічним батьком є громадянин ОСОБА_15 , тобто ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були офіційно обізнаними про відсутність спорідненості новонародженої дитини із ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на торгівлю людиною, з корисливих мотивів, у не встановлений під час досудового розслідування час, однак не пізніше 17.06.2025, ОСОБА_4 , маючи значний досвід у сфері сурогатного материнства, розуміючи, що в Україні діє воєнний стан та, згідно з пунктом 135 постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 01.06.2023, під час воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, діяльність з усиновлення дітей іноземцями не здійснюється, а також маючи певний життєвий досвід, організаторські здібності, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з якими домовився про спільне вчинення кримінального правопорушення для досягнення спільної злочинної мети - продажу, тобто незаконної безповоротної передачі малолітньої дитини жіночої статі для подальшого її усиновлення та одержання на території України подружжям Китайської Народної республіки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за грошову винагороду.

Крім того, згідно з положеннями пункту 6.9 наказу Міністерства охорони здоров`я України № 787 від 09.09.2013 «Про затвердження Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні» у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження дитини проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. При цьому, одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається довідка про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом.

На виконання спільного злочинного плану, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , будучи обізнаною з вищевказаними вимогами наказу Міністерства охорони здоров`я України № 787 від 09.09.2013 «Про затвердження Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні», діючи умисно, повністю усвідомлюючи, що ОСОБА_8 не є біологічним батьком дівчинки з новонародженої двійні, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , 17.06.2025 звернулась до Печерського відділу ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління МЮУ (м. Київ) для державної реєстрації народження хлопчика та дівчинки, народжених в результаті сурогатного материнства для громадян Китайської Народної республіки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Під час опрацювання документів співробітниками Печерського відділу ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління МЮУ (м. Київ) установлено, що біологічне батьківство передбачуваного батька ОСОБА_8 відносно дитини жіночої статі виключено, у зв`язку із чим зареєстровано батьківство виключно за хлопчиком, а також роз`яснено вимоги пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 про те, що особи, яким стало відомо про факт залишення дитини без батьківського піклування, зобов`язані негайно повідомити про це службу у справах дітей за місцем виявлення дитини»; пункту 5, що у разі надходження інформації про дитину, яка залишилася без батьківського піклування, така інформація невідкладно передається до служби у справах дітей; пункту 6, що усі повідомлення про дітей, залишених без батьківського піклування, служба у справах дітей реєструє в журналі обліку повідомлень про дітей, які залишились без батьківського піклування. Служба у справах дітей разом з працівниками уповноваженого підрозділу органу Національної поліції та охорони здоров`я протягом доби після надходження повідомлення про дитину, яка залишилась без батьківського піклування, проводять обстеження умов її перебування, стану здоров`я та з`ясовують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування.

Проте, після отримання результатів дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства ОСОБА_14 від 11.06.2025, якими виключено спорідненість, жодних повідомлень, про залишення дитини без батьківського піклування до уповноважених органів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 умисно не подано.

Надалі, після виїзду подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з дитиною чоловічої статі до Китайської Народної республіки, новонароджена дитина жіночої статі, за попередньою домовленістю ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з орендованого житла, за адресою: АДРЕСА_3 , у якій вона раніше проживала з подружжям з Китайської Народної республіки і нянею ОСОБА_11 , була незаконно переміщена ОСОБА_7 в квартиру, за адресою: АДРЕСА_4 , де незаконно переховувалася у період з 30.06.2025 по 23.07.2025, під доглядом завчасно найнятої ОСОБА_7 няні ОСОБА_16 з метою подальшої передачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за грошову винагороду відповідно до укладених домовленостей.

Разом з тим, слідством установлено, що договори про надання послуг щодо догляду за новонародженою дитиною, укладені між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із ОСОБА_17 та власноруч нібито останніми підписані 30.06.2025 та 23.07.2025 в місті Києві, однак у цей час громадяни КНР не перебували на території України.

У подальшому, всупереч положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», яка регламентує обов`язки батьків з питань виховання, що спрямовані на розвиток особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, порушуючи вказані принципи та недотримуючись положень ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи та бажаючи настання негативних наслідків для малолітньої дитини, пов`язаних із неконтрольованим перебуванням у розпорядженні невідомих осіб, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, 23.07.2025 ОСОБА_7 особисто здійснено незаконне переміщення малолітньої дитини жіночої статі з орендованої квартири за адресою: АДРЕСА_4 на орендовану квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .

В результаті свої спільних узгоджених дій, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з 11.06.2025 по 21.08.2025 незаконно утримували малолітню дитину жіночої статі задля продажу, але свій злочинний умисел не довели до кінця з причин що не залежали від їх волі, а саме не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки під час проведення обшуку 21.08.2025 за адресою: АДРЕСА_5 , уповноваженими особами знайдено зазначену дитину та поміщено до лікувального закладу.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється в незакінченому замаху на торгівлю людиною, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому щодо малолітнього, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 149 КК України.

Також відповідно до Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991, а саме положень ст.ст. 3, 7-9, 11 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання ; забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини ; а також вживають заходів для боротьби з незаконним переміщенням і неповерненням дітей із-за кордону.

При цьому ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення незаконних дій з метою подальшої передачі дитини та її удочеріння, після отримання 11.06.2025 дослідження ДНК, яким встановлено факт відсутності спорідненості між новонародженою дитиною жіночої статі та ОСОБА_18 , а також дослідження ДНК, яким встановлено факт ймовірного батьківства над новонародженою дитиною жіночої статі іншою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, усвідомлюючи положення п. 135 Постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 01.06.2023, що під час воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення або скасування діяльність з усиновлення дітей громадянами України, які тимчасово або постійно проживають (перебувають) за межами України, та іноземцями, у тому числі взяття таких осіб на облік кандидатів в усиновлювачі, видача їм направлення для знайомства та встановлення контакту з дитиною не здійснюються, всупереч положень Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, спільно сприяли майбутній передачі дитини іноземцям та займались організацією процесу підготовки необхідних для удочеріння документів в інтересах сімейної пари громадян Китайської Народної республіки ОСОБА_18 та ОСОБА_9 , а саме здійснюючи посередницьку діяльність, достовірно знаючи про відмову у державній реєстрації дитини Печерським відділом ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління МЮУ (м. Київ), вчинили дії, спрямовані на сприяння удочеріння сімейною парою Китайської Народної республіки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 новонародженої дитини жіночої статі, зокрема шляхом організації підготовки та подачі 18.08.2025 позовної заяви про визнання батьківства на новонароджену дитину жіночої статі за ОСОБА_18 до Деснянського районного суду міста Києва.

Отже ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів здійснювали незаконну посередницьку діяльність щодо удочеріння новонародженої ІНФОРМАЦІЯ_5 дитини жіночої статі громадянами Китайської Народної республіки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в незаконній посередницькій діяльності щодо удочеріння дитини, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 169 КК України.

11.11.2025 слідчим слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 169, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 149 КК України.

14.11.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_19 до підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

З метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження та реалізації принципу невідворотності покарання встановлено необхідність накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_7 . Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 149 Кримінального кодексу України передбачає можливість застосування такого виду покарання, як конфіскація майна, з метою забезпечення можливого виконання вироку суду, а також недопущення його відчуження, приховування або знищення, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно. Застосування цього заходу забезпечить ефективність досудового розслідування та реальне виконання вироку суду у разі визнання особи винуватою.

Так, встановлено, що у власності ОСОБА_7 перебуває наступне майно:

- об`єкт нерухомого майна - квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 2/3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6;

- транспортний засіб марки «AUDI» моделі «Q3», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за її відсутності, в якій підтримала вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просила їх задовольнити.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за його відсутності.

Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001277 від 03.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 169, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 149 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 22.10.2025 слідчим слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 169, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 149 КК України.

11.11.2025 слідчим слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 169, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 149 КК України.

14.11.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_19 до підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Так, встановлено, що у власності ОСОБА_7 перебуває наступне майно:

- об`єкт нерухомого майна - квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 2/3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6;

- транспортний засіб марки «AUDI» моделі «Q3», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як визначено у ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на те, що санкція інкримінованої підозрюваній ОСОБА_7 ч. 3 ст. 149 Кримінального кодексу України передбачає можливість застосування такого виду покарання, як конфіскація майна, з метою забезпечення можливого виконання вироку суду, а також недопущення його відчуження, приховування або знищення, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, а також беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001277 від 03.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 169, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 149 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_7 , зокрема:

- об`єкт нерухомого майна - квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 2/3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6;

- транспортний засіб марки «AUDI» моделі «Q3», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Роз`яснити підозрюваному, його захиснику, іншому власнику або володільцю майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0001277 від 03.07.2025 року.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1