Провадження № 1-кс/638/2977/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002372 від 06.12.2025 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Скотарське Воловецького району Закарпатської області, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця ЗСУ, не одруженого, дітей на утриманні немає, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова звернувся слідчий за погодженням з прокурором з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 05 грудня 2025 року у вечірній час доби, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом зі своїми знайомими, серед яких був ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в альтанці, що розташована у лісосмузі навпроти будинку АДРЕСА_3 , де спільно розпивали спиртні напої, в ході чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ґрунті раптових неприязних стосунків виник словесних конфлікт, який в подальшому переріс у бійку, під час якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 і бажаючи їх настання, використовуючи малозначний привід у вигляді раніше розпочатого словесного конфлікту, діючи умисно, дістав з кишені належний йому ніж та використовуючи фактор раптовості, зненацька наніс останньому декілька ударів вказаним ножем по різних частинах тіла, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень тіла, внаслідок яких останній помер на місці події від гострої крововтрати.

Також слідчий зазначає, що метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор та слідча в судовому засіданні підтримали внесене клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Так, відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що Харківським РУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002372 від 06.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Процесуальне керівництво здійснює Харківська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002372 вбачається, що 06.12.2025 року о 08 год. 02 хв. до служби «102» надійшло повідомлення про те, що у лісосмузі біля будинку №1 по вул. Дерев`янка у м.Харків було виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті. Труп направлено до ДСУ «Харківське ОБСМЕ» для встановлення причин смерті.

06.12.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

06.12.2025 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України.

06.12.2025 року ОСОБА_5 та його захисник отримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, вважаю за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років., а отже очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя також враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання суду, останній може зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи професійним військовослужбовцем, має психологічну, фізичну підготовку, навички володіння вогнепальною зброєю, вибуховими речовинами та може незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів та спеціалістів у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає встановленим ризики, передбачені п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, суд вважає, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, а отже вважає встановленим також існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним; враховуючи особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, зі слів раніше не судимий, не одружений, дітей не має, а отже на переконання суду не має стійких соціальних зв`язків, відповідно, перебуваючи на свободі може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також продовжити злочинну діяльність, суд вважає, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому обирає підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку приходжу до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків та прийнятих рішень у справі.

Даних щодо неможливості застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я підозрюваного слідчому судді не надано.

Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним не визначати розмір застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів до 15 години 48 хвилин 03 лютого 2026 року та рахувати строк з моменту фактичного затримання - з 15 години 48 хвилин 06 грудня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1