Справа № 484/880/25
Провадження № 1-кп/484/209/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. смт. Криве Озеро, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді стрільця-гранатометника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», обвинувачується у тому, що 17.12.2024 близько о 19:20 год., більш точний час встановити не вдалося, ОСОБА_3 , згідно результату токсикологічного дослідження № 3735 від 19.12.2024, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння 1,04%, чим позбавив себе можливості адекватно сприймати дорожню обстановку та належним чином переконатися в безпеці інших учасників дорожнього руху, не маючи чинного страхового полісу, керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, кузов НОМЕР_3 , білого кольору, рухався у темну пору доби, в умовах необмеженої видимості, поблизу бетонної електроопори №101003 по вул. Центральна, с. Кам`яна Балка, Первомайський район,Миколаївська область в напрямку с. Кінецьпіль, Первомайського району, Миколаївської області, діючи з необережністю, проявляючи злочинну недбалість, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, грубо та умисно порушив вимоги ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також наступні вимоги Правил дорожнього руху України: п.1.3., підпункту «а», «б», «ґ» п.2.1., підпункту «б» п.2.3., підпункту «а» п.2.9., п.12.3 ПДР України, внаслідок чого на прямій ділянці проїзної частини дороги поблизу бетонної електроопори №101003, с. Кам`яна Балка, Первомайський район,Миколаївська область, відхилився від необхідної траєкторії руху в ліву сторону, через що допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які йшли у зустрічному напрямку з лівої сторони відносно напрямку руху транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвиросткового перелому лівої верхньої гомілкової кістки зі зміщенням, а другий пішохід - ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому обох кісток правої та лівої гомілки в верхній третині зі зміщенням.

Тобто, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вину в скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю.

11.08.2025 між потерпілими: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Сторонами узгоджено, що ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, має бути призначено покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., з позбавленням права керувати транспортним засобами на строк 3 роки.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити вказану угоду про примирення, при цьому вказав, що повністю визнає свою вину, згоден з викладеними обставинами в обвинувальному акті та на виконання умов угоди, яку уклав добровільно.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив затвердити вказану угоду про примирення.

Потерпілі - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явились, проте подали до суду заяви про розгляд даного кримінального провадження за їх відсутності, окрім цього підтвердили, що претензій до обвинуваченого вони не мають, угоду про примирення з ним уклали добровільно і просять її затвердити.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Згідно з п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Потерпілі розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені у п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , віднесено до категорії нетяжких злочинів, згідно з ч.4 ст.12 КК України. Потерпілі претензій не мають.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.п.1,4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Вказана угода не суперечить вимогам КПК України та КК України, відповідає інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення йому узгодженого покарання, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин його вчинення, особи винного, який раніше не судимий, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, якими є його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованим та буде відповідати цим цілям покарання.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим.

Згідно зі ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді позбавлення волі, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити інше, більш м`яке основне покарання, у виді штрафу, не зазначене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, в розмірі не нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного кримінального злочину, обставини, що пом`якшують покарання, які, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства і знаходить підстави для застосування відносно нього ч.1 ст. 69 КК України, та переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 286-1 ч.1 КК України, у виді штрафу, як це узгоджено умовами угоди, в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Таким чином, виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільні позови у справі не заявлено.

Долю речових доказів, вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 19.12.2024, на автомобіль «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , слід скасувати.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, в загальному розмірі 9550,80 грн.

Також, слід повернути заставодавцю ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , сплачену нею на депозитний рахунок ТУДСА в Миколаївській області, код отримувача 26299835, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 23.12.2024 № 0.0..1, заставу за ОСОБА_10 у справі 484/6987/24, в розмірі 60560 грн.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 11.08.2025 про примирення між потерпілими: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначити йому, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн., з позбавленням права керувати транспортним засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, в розмірі 9550 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 80 коп.

Повернути заставодавцю ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , сплачену нею на депозитний рахунок ТУДСА в Миколаївській області, код отримувача 26299835, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 23.12.2024 № 0.0..1, заставу за ОСОБА_10 у справі 484/6987/24, в розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 19.12.2024, на автомобіль «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 - скасувати.

Речовий доказ - автомобіль «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було передано на зберігання ОСОБА_3 залишити останньому.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів, через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області, з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_11