Провадження № 1-кп/344/1281/25
У Х В А Л А

19 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 307 ККУкраїни;

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 ККУкраїни;

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 ККУкраїни, -

в с т а н о в и в :

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 з посиланням на ризики, які передбачені у ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені в них обставини, просив такі задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - ОСОБА_8 клопотання не заперечили, при цьому просили зменшити заставу до мінімуму.

Обвинувачений ОСОБА_6 при вирішення даного клопотання поклався на думку суду, а обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 , а також захисник ОСОБА_6 - ОСОБА_9 - підтримали думку захисника ОСОБА_8 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, а також враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, у тому числі передбачені у ст. 178 КПК України, суд вважає наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, при вирішені питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, якому інкриміновано тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також їх суспільну небезпечність та наслідки.

В той же час прокурором поза розумним сумнівом доведено, що ризики можливого не з`явлення на виклики та переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та інших осіб, яким відомі обставини вчинення злочинів, приховування доказів його злочинних дій, з метою отримання прибутку продовження вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів у разі звільнення з установи виконання покарань, продовжують існувати.

Також стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, та, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, існує значна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_5 порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

В той же час стороною захисту не наведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги судом при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави в сумі 242240грн., та які нові обставини виникли після цього.

Інших обставин, які б на даний час давали підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Отже, на переконання суду застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку є неможливим, а запобіжний захід для ОСОБА_5 у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в раніше визначеному розмірі буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і виключно такий здатний забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

Керуючись ст.ст. 31, 176-178, 183, 194, 205, 331, 336, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17 січня 2026 року включно.

Визначити заставу 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області протягом строку дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 на час розгляду кримінального провадження наступні обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися з м. Івано-Франківськ без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання/роботи;

-утриматись від спілкування з іншими обвинуваченими та усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

-здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали надіслати начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12 для виконання.

Головуючий-суддя ОСОБА_10