ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

прокурора : ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м. Кривий Рігв режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 27.08.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Дніпра від 27.08.2025 року, частково задоволено клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів працездатних осіб, тобто у сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, про те що в судовому засіданні при розгляді клопотання було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявні підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що запобігти вище зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не є можливим.

Доводи апеляційної скарги:

З вказаним судовим рішенням не погодилась захисник ОСОБА_7 та оскаржила в апеляційному порядку в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає, скасуванню, оскільки постановлена без дотримання вимог кримінально-процесуального закону.

Зазначає, що слідчий суддя не врахував особу підозрюваного, його поведінки під час розслідування кримінального правопорушення та дійшов помилкового висновку стосовно існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України .

Сторона захисту зазначає, що сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушенняне може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Позиції учасників судового провадження:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з зазначених в ній підстав.

Прокурор ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його проживання, наявність у нього родини та утриманців; репутацію підозрюваного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0016659 від 18.12.2024 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який полягає у дезертирстві, тобто у самовільному залишені місця служби з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

25 серпня 2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25 серпня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

26 серпня 2025 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м. Дніпра з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України та підтверджується доказами, що долучені до клопотання слідчого, а саме: витягом з ЄРДР № 0016659 від 18.12.2024 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, матеріалами службового розслідування по факту вчинення самовільного залишення ВЧ або місця служби солдатом ОСОБА_6 , протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 25.08.2025 року та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 408 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають достатні підстави для такого висновку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками підриву бойової готовності та боєздатності військових підрозділів та той факт, що в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, у зв`язку з чим тримання підозрюваного під вартою в умовах гауптвахти відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Отже, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 слідчий суддя належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують перебування ОСОБА_6 під вартою.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливах на свідків та потерпілих, а також перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку слідчого судді, ризики, визначені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведені прокурором та слідчим у судовому засіданні, по даному кримінальному провадженню, зокрема переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується, тим що підозрюваний підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 12 років.

Також ризик незаконного впливати на свідків підтверджується тим, щопідозрюваний проходять військову службу в одній військовій частині зі свідками, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства. Крім того колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, оскільки судове слідство не розпочато та свідки не допитані, вказаний ризик має місце.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби за призовом на військову службу осіб за мобілізацією може вчинити інший військовий злочин, тим самим переховуватися та ухилятися від кримінальної відповідальності. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

Оцінюючи вказані обставини, колегія суддів, зазначає, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання осіб під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині не приймаються.

На підставі вищевказаного колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину і лише обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, дані про особу підозрюваного не зменшують або не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Окрім того колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Разом з тим, чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.

Доводи сторони захисту, щодо відсутності існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, спростовуються матеріалами кримінального провадження в якому клопотанням слідчого, доведено наявність ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а слідчим суддею в своєму рішенні надано обґрунтовану оцінку кожному з ризиків з чим погоджується колегія суддів та вважає доводи сторони захисту не доведеними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення слідчий суддя дотримався вимог кримінально процесуального закону, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 27.08.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: