СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1773/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2025 року за №0000780, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який пільг та утриманців не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Святошинського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 1 рік 2 місяці 6 днів позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 14 квітня 2023 року у зв`язку з відбуттям покарання; вироком Святошинського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 21 липня 2025 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав згорток з ізоленти з наркотичним засобом обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,075 г, а тим самим незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту, який в подальшому заховав до кишені брюк, в які був одягнутий, тим самим почав незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб без мети збуту.

В подальшому, 21 липня 2025 року в період часу з 14 год. 13 хв. до 14 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, біля будинку № 56 ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції, у якого в присутності двох понятих, під час особистого обшуку, виявлено та вилучено згорток ізоленти, що містив в собі наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,075 г, який ОСОБА_3 , умисно незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку, він, 21 липня 2025 року в денну пору доби в парку в Святошинському районі м. Києва знайшов згорток з ізоленти червоного кольору з метадоном, який підібрав та почав зберігати для власного вживання, без мети збути. Після того, як він підібрав метадон, через хвилин п`ятнадцять, він був затриманий біля будинку № 56 по вул. Здочих в м. Києвіпрацівниками поліції, яким він добровільно видав придбаний наркотичний засіб та повідомив про обставини його придбання та зберігання.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вважає доведеною вину ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, має середню спеціальну освіту, працездатний, але офіційно не працює, не одружений, пільг та утриманців не має, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства і тому обирає покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених для даного виду покарання санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування більш м`якого виду покарання.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення попереднього вироку і до відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, належить частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.

Приймаючи до уваги призначення покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 та виконання ним процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого залишити без зміни.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 12 серпня 2025 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/111-25/45587-НЗПРАП від 30 липня 2025 року у розмірі 3565,60 (три тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Речовий доказ по справі: наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,075 г, який зберігається у камері схову речових доказів - знищити;

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1