У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в режимі відеконференції клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Підволочиського районного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 407 КК України, внесеному 27 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 стосовно ОСОБА_4 .

Під час проведення судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб щодо ОСОБА_4 , покликаючись на те, що солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин о 21 годині 15 хвилин 22 листопада 2023 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 17 годині 00 хвилин 06 лютого 2024 року прибув до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 3233-ІХ від 13.07.2023).

Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 у судові засідання не з`являвся, у зв`язку з чим ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області у справі №604/226/24 від 19 грудня 2024 року оголошений в розшук.

На думку прокурора, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , запобігання продовженню злочинної діяльності та ухилення від нез`явлення на судові засідання виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від суду; 2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_4 перебуваючи на волі під час судового розгляду, матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий бойовий досвід, щоб впливати на свідків у кримінальному провадженні; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор зазначає, що безвідповідальне ставлення військовослужбовця Збройних сил України до проходження військової служби, проявляється у тому, що ОСОБА_4 в умовах воєнного стану не виконує свої службові обов`язки з 22 листопада 2023 року по теперішній час. Така поведінка підозрюваного підриває обороноздатність військової частини НОМЕР_1 та країни в цілому в умовах відкритої агресії російської федерації.

Крім того, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Як вказує прокурор, вивченням особи обвинуваченого на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Заслухавши пояснення прокурора та ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

На розгляді суду з 15 лютого 2024 року перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 407 КК України, внесеному 27 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 стосовно ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 19.12.2024 року обвинувачений ОСОБА_4 оголошений в розшук, а кримінальне провадження зупинене до розшуку обвинуваченого.

18 вересня 2025 року ОСОБА_4 доставлений до суду та з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, прокурор просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, наявні ризики для обрання запобіжного заходу.

Ризиками, які дають підстави суду обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а відтак може уникати кримінального переслідування; не має постійного місця праці; може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, шляхом фізичного чи психологічного тиску; також, обвинувачений, перебуваючи на волі, продовжить вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та бере до уваги те, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.

Суд також зазначає, що стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження наявності міцних соціальних зв`язків.

Керуючись ст.ст. 31, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, військовослужбовця, стрільця першого відділення охорони першого взводу охорони шостої роти охорони п`ятого батальйону військової частини НОМЕР_1 , із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 17 листопада 2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1