Справа № 206/5339/19
Провадження № 1-кс/206/1283/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 № 206/5339/19 (1-о/206/2/25) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2025 року до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла заява судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 № 206/5339/19 (1-о/206/2/25) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Заява про самовідвід обґрунтована тим, що 28.01.2021 року, мною було ухвалено вирок, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 369-2 ККУ та призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі із застуванням додаткового покарання відповідно до ч. 1 ст. 55 ККУ у вигляді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах чи займатися правоохоронною діяльністю строком на 1 рік. Рішення набрало законної сили.

13.10.2025 року від ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Вказана заява передана до провадження судді ОСОБА_3 для розгляду.

14.10.2025 року суддею було подано заяву про самовідвід, в задоволенні якої суддею ОСОБА_5 було відмовлено.

Відповідно до Наказу від 06.10.2025 під № 120-в голови суду ОСОБА_6 , судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 надано частину щорічної відпустки за період з 22.01.2021 по 21.02.2022 тривалістю 16 календарних днів з 16 по 31 жовтня 2025 року включно.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року у задоволенні заяви судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у кримінальній справі №206/5339/19, відмовлено.

27 жовтня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 про відвід судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, єдиний унікальний номер судової справи 201/8749/19, яка відповідно до результатів автоматизованого розподілу, розподілена та визначено склад суду в особі судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 . Так ОСОБА_4 в своїй заяві про відвід зазначає наступне: «20.10.2025 році судді ОСОБА_3 у задоволенні заяви про самовідвод відмовлено та мою заяву повернуто їй для подальшого розгляду. 22.10.2025 року в телефонному режимі, від працівників канцелярії Самарського районного суду м. Дніпро мені стало відомо, що суддя ОСОБА_3 взагалі, начебто з 14.10.2025 року по 01.10.2025 року знаходиться у відпустці.Станом на 27.10.2025 року суддею ОСОБА_3 будь-якого процесуального рішення не прийнято.За вказаними фактами мною було направлено дисциплінарну скаргу на суддю ОСОБА_3 до вищої ради правосуддя. Під час судового розгляду суддя неодноразово натякала на отримання нею неправомірної вигоди від мене для ухвалення виправдувального вироку. А після моєї дієвої та невербальної відмови ухвалила обвинувальний вирок із призначенням покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Після кожного судового засідання прокурор ОСОБА_7 , який був обвинувачем у вказаному кримінальному провадженні заходив до кабінету судді ОСОБА_3 для узгодження, як я розумію, подальших дій, що свідчить про їх поза процесуальний зв`язок між суддею та представниками обвинувачення підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_8 , який зазначив, що перед засіданням його запевнили, що суддя і прокурор не ставитимуть зайвих питань, що й підтвердилось під час судового розгляду. Після винесення обвинувального вироку піл час збору матеріалів діяльності зазначеної судді для захисту своїх прав в Дніпровському апеляційному суді, суддя ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні суду, висловлювалася в мій бік - «ти все рівно сядеш». На мою думку це помста за відмову в надані неправомірної вигоди, та в подальшому оскарження в установленому законом порядку її дій в різних інстанціях».

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 31 жовтня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, єдиний унікальний номер справи 201/8749/19, відмовлено.

22.10.2025 року захясник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4 подав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, під час розгляду справи 27.10.2025 року та 14.11.2025 року ОСОБА_4 було подано дві скарги до Вищої ради правосуддя та дві скарги до Самарського районного суду щодо його неповідомлення.

На підставі його скарг суддею було написано доповідну записку щодо проведення службової перевірки. Відповідно до відповіді від 13.11.2025 року №9/129/2025 керівником апарату суду ОСОБА_10 надано відповідь, щодо неможливості відслідкування чому саме CMC повідомлення надійшло ОСОБА_4 на старий номер телефону, а не на новий.

17.11.2025 року ОСОБА_4 було подано заяву про відвід судді ОСОБА_3 .

У зв`язку із вищезазначеним, суддя ОСОБА_3 вважає, що має всі підстави для самовідводу та просить задовольнити її заяву

про самовідвід.

У зв`язку із стабілізаційними відключеннями електропостачання та відповідно до заяви ОСОБА_4 судове засідання не проводилось.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані у результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною четвертою статті 35 КПК України визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу визначений ст. 75 КПК України.

Встановлено, що 13.10.2025 року до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025 року дане кримінальне провадження розподілено на суддю ОСОБА_3 .

Разом з тим, суддею ОСОБА_3 14.10.2025 року подано заяву про самовідвід, у задоволенні якого ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року відмовлено.

Крім того, суддею ОСОБА_3 06.11.2024 року до Вищої ради правосуддя та Офісу Генарального прокурора направлено звернення про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за вищезазначеним фактом Лівобережною окружною прокуратурою внесено відповідні відомості (кримінальне провадження № 0000179, правова кваліфікація ч. 1 ст. 376 КК України).

В свою чергу, 27.10.2025 року ОСОБА_4 також подавалась заява про відвід судді ОСОБА_3 , у задоволенні якого, ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року, відмовлено.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: «Падовані проти Італії» від 26.02.1993, «Фей проти Австрії» від 28.02.1993, «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996 - на підставі тлумачення статті 6 Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше, і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, тобто необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.

Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Самовідвід судді від участі у розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги вищезазначене, з метою сприянню ефективного розгляду справи, перешкоджанню затягуванню процесу і для забезпечення правильного вирішення справи, та за наявності підстав з метою попередження виникнення обставин, що викликатимуть сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді справи в учасників кримінального провадження та у стороннього спостерігача, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід та вважає за необхідне її задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 № 206/5339/19 (1-о/206/2/25) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Передати заяву ОСОБА_4 № 206/5339/19 (1-о/206/2/25) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України до канцелярії суду для визначення іншого судді автоматизованою системою документообігу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1