УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001002 від 10.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.4 ст.191 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Спеціалізована екологічна прокуратура (на правах управління) Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, службові особи КП «Міськзелентрест» () за попередньої змови з наразі невстановленим особами розробили протиправний механізм направлений на заволодіння бюджетними коштами підприємства під час здійснення господарської діяльності.

Службові особи КП «Міськзелентрест» розробили протиправний механізм направлений на заволодіння коштами від продажу дров, без їх оприбуткування в касі підприємства. Зокрема працівники підприємства у змові з керівництвом підприємства після видалення зелених насаджень, без оприбуткування наявності деревини у бухгалтерській звітності підприємства, передачі її на склад здійснюють підшукання потенційних покупців та без укладання договорів купівлі-продажу з підприємством відчуження на користь приватних осіб із подальшим заволодінням коштів від продажу деревини.

Зокрема до вказаних дій причетні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та колишній працівник ОСОБА_7 . Кошти від клієнтів зараховують на картку дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , які потім розподіляють між собою.

Крім того, під час виконання доручення УСБУ встановлено, що директор КП «Міськзелентрест» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фіктивно працевлаштував 6 чоловіків призовного віку з метою їх бронювання, які фактично жодних робіт не виконують.

В ході проведення досудового розслідування, 04.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси проведено обшуку за місцем робочої дільниці працівника КП «Міськзелентрест» ОСОБА_10 , за адресою: м. Одеса, бульвар Сагайдачного, 2 в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max», із серійним номером НОМЕР_1 , імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 , який належить останньому.

Далі, вилучені речі на підставі винесеної постанови від 05.12.2025, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідча на надала заяву в якій клопотання підтримала, просила задовольнити, розглянути у її відсутність, надала копію доручення оперативному підрозділу згідно ст.40 КПК України, відповідно до якого оперативним працівникам доручено огляд вилученого мобільного телефону.

Власник майна ОСОБА_10 надав письмові заперечення, в яких зазначив, що вилучений мобільний телефон не використовувався в якості знаряддя вчинення злочину, не відповідає критеріям визначеним в ст.98 КПК України. Просив відмовити у задоволенні клопотання в частині заборони користування мобільним телефоном, розглянути у його відсутності.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути клопотання слідчого у відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон необхідно для проведення його детального огляду, з метою підтвердження або спростування факту здійснення протиправної діяльність посадових осіб КП «Міськзелентрест», спілкування між фігурантами та з метою призначення ряду судових експертиз, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 05.12.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Надання можливості здійснювати користування вилученим майном може призвести до його пошкодження або знищення, що унеможливить його використання під час досудового розслідування.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей про те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження призведе до надмірного обмеження права власності на зазначене майно, шляхом заборони його використання, розпорядження та відчуження, оскільки на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001002 від 10.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 04.12.2025 в ході проведення обшуку за адресою: м.Одеса, бульвар Сагайдачного,2 мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max», із серійним номером НОМЕР_1 , імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1