Справа № 344/1328/26
Провадження № 1-кс/344/818/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_4 , що погоджено прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000638 від 21.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И ЛА :

Старший слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів із забороною залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , у межах кримінального провадження за № 0000638 від 21.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 20 жовтня 2024 року у денну пору доби, суху та сонячну погоду, приблизно о 16 годині 36 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача марки «Renault Magnum», реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа марки «KOGEL» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись полем від тимчасової стоянки транспортних засобів ТзОВ «Акріс Захід», під`їхав та зупинився перед нерегульованим перехрестям головної дороги Н-10 "Стрий-Чернівці-Мамалига" та другорядної дороги, що веде до с. Раків Калуського району, й розташоване між населеними пунктами с. Креховичі та с. Оболоня Калуського району Івано-Франківської області. В районі перехрестя проїзна частина головної дороги має чотири смуги для руху транспортних засобів, по дві у протилежних напрямках. Зустрічні потоки руху транспорту розділені лінією дорожньої розмітки 1.3, яка на перехресті переходить у лінію дорожньої розмітки 1.7 (напрямна розмітка переривчаста лінія). Для водіїв, які рухаються за напрямком руху до м. Чернівці, перед перехрестям, встановлений дорожній знак пріоритету 2.3 «Головна дорога», яким надається право першочергового проїзду нерегульованих перехресть.

У цей час головною дорогою, за напрямком руху до м. Чернівці, без права на керування транспортними засобами категорії «А», керуючи не зареєстрованим в установленому порядку мотоциклом марки «Suzuki GSX-R600», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався водій ОСОБА_7 .

Водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити мотоцикл під керуванням ОСОБА_7 , який наближався до перехрестя прямою ділянкою головної дороги, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед початком руху та виїздом з прилеглої території на головну дорогу, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для руху іншим учасникам руху, не надав переваги у русі, відновив рух та виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення із мотоциклом марки «Suzuki GSX-R600», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5., п. 2.3., б), д), 10.1., 10.2., 12.3.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 зазначених пунктів Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої водій мотоцикла ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми із забійною раною, синцем та садном в ділянці голови, переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, мозочка та м`які тканини голови, що ускладнилася набряком та набуханням головного мозку від яких настала його смерть.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, приватний підприємець, раніше не судимий, якому 23.01.2026 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується протоколом огляду місця події від 20.01.2024 та додатками до нього, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висновком судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_7 , протоколом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_10 від 09.06.2025, протоколом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_5 , висновками інженерно-транспортних експертиз за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічне дослідження», висновками інженерно-транспортних експертиз за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП», іншими висновками інженерно-транспортних експертиз, а також іншими доказами у кримінальному провадженні у своїй сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років. Усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі в майбутньому підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів слідства та суду.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зокрема, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, чи покинути територію України.

Прокурор, слідчий підтримали клопотання, просили таке задоволити з мотивів, що викладені письмово.

Захисник у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання, однак просив застосувати до підозрюваного нічний домашній арешт, оскільки підозрюваний займається ремонтом військової техніки. Також, підозрюваний відшкодував завдані збитки, сприяв слідству, не переховується, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника. Просив надати йому можливість працювати.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в

Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000638 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

23.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у тому, що він підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті статті 5, а саме захисту особи від свавілля.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протокол огляду місця події від 20.10.2024, протокол допиту потерпілого від 24.10.2024, протокол допиту потерпілого від 13.11.2024, протоколи допиту свідків від 11.12.2024, висновок експерта №188, висновок експерта №СЕ-19/109-24/15246-ІТ від 11.12.2024, висновок експерта №СЕ-19/109-24/15243-ІТ від 16.12.2024, висновок експерта №СЕ-19/109-24/16457-ІТ від 27.12.2024, протокол проведення слідчого експерименту від 04.06.2025, протокол проведення слідчого експерименту від 09.06.2025, висновок експерта №СЕ-19/109-25/8780-ІТ від 08.07.2025, висновок експерта №СЕ-19/114-25/22989-ІТ від 29.10.2025, висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-трасологічної експертизи №1405/25-28 від 09.01.2026.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за вчинення таких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Разом з тим, слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні знайшли підтвердження ризики визначені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, доказів притягнення до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні у розпорядженні слідчого судді немає.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, характеризуючі особу підозрюваного ОСОБА_5 дані, його вік, те, що має стійкі соціальні зв`язки, з вищою освітою, працює водієм транспортного засобу у ТОВ «ПРО-ТС» з 01.09.2025, позитивну характеристику з місця роботи; те, що вчинив дії щодо відшкодування моральної шкоди рідним ОСОБА_12 ( матері та дружині), про що останні написали заяви.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на два місці в межах строку досудового розслідування, дотримуючись принципів співрозмірності між нетяжким інкримінованим кримінальним правопорушенням (характером кримінального правопорушення згідно оголошеної підозри) та характером цього запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а також фактів, які б свідчили про те, що вказаний запобіжний захід, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час не здатен забезпечити, покладених на нього виконання завдань саме у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною у нічну пору доби із 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, враховуючи обставини саме даного кримінального провадження на його початковому етапі.

Керуючись ст. 176-179, 184, 193, 194, 199, 219 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити - частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час із забороною залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду, у період з 20 год. 30 хв. до 07 год. 00 хв. по 22 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, адреси реєстрації та місця роботи;

- здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_5 до 22 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_4 .

Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у випадку необхідності залишити житло він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміни на інший, більш суворий.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали - 27 січня 2026 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1