Справа №705/3526/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який осіб на утриманні не має, проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 11.03.1991 Маньківським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 118 КК УРСР (1960 року) до 7 років позбавлення волі, звільнений 01.08.1997;

2) 22.09.2010 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

3) 06.03.2012 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 18.02.2014 на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області звільнений умовно-достроково від відбування покарання з невідбутим строком покарання на 1 рік 21 день (судимість за цим вироком за ч. 1 ст. 309 КК України погашена);

4) 13.05.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 28.08.2020 по відбуттю строку покарання;

5) 20.02.2023 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту (судимість за цим вироком погашена);

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у ніч з 23.09.2022 на 24.09.2022, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, під час запровадження на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, шляхом зламу запираючої скоби та відкриття вхідних дверей, проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав бензопилу марки «STIHL MS 180», ринкова вартість якої згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-22/10814-ТВ від 04.10.2022 станом на 24.09.2022 могла становити 3233 грн 00 коп., що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Він же, 05.11.2022 близько 14 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , підійшов в гаражне приміщення до свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де почав вести діалог із останнім та в ході бесіди ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , під приводом здійснення телефонного дзвінка заволодів мобільним телефоном «Xiaomi model Redmi 9T», ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , синього кольору, ринкова вартість якого згідно з висновком експерта № 3477/22 від 24.11.2022 станом на 05.11.2022 становила 4300 грн 00 коп., з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , ринкова вартість якої згідно з вищевказаним висновком експерта станом на 05.11.2022 становила 60 грн 00 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4360 грн 00 коп. Після чого ОСОБА_4 розпорядився вказаним мобільним телефоном з карткою мобільного оператора на власний розсуд, продавши його 05.11.2022 близько 19 год. 00 хв. своєму знайомому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Він же, 23.04.2023 в обідню пору доби, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужої власності, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, таємно, повторно, шляхом зриву навісного замку воріт гаражного приміщення, достовірно знаючи, що він перебуває у несправному стані, проник до приміщення гаражу за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по АДРЕСА_5 , звідки викрав бувші у використанні автомобільні диски з маркуванням: «1Р0 601 025 SEAT 6.5Jх16H2 ET 50 Made in Spain», на яких встановлені бувші у використанні автомобільні шини «goodyear efficientgrip performans 91v 205/55r16», виготовлені «05 неділі 2018 року», з залишками протектору 4-5 мм, власником яких являється ОСОБА_9 та загальна вартість яких згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/7236-АВ від 27.06.2023 становить 12 428 грн 00 коп., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовому званні «солдат», 22.08.2024 близько 13 год. 50 хв., перебуваючи по вул. Волонтерів, м. Умань, Черкаської області, будучи особою, що має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисних кримінальних правопорушень, в тому числі грабежу, повторно, діючи умисно, в період дії воєнного стану, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мобільний телефон, в подальшому, отримавши мобільний телефон марки «SAMSUNG» «GALAXY A05», який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , вартість якого згідно з висновком за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/13483-ТВ від 26.09.2024 становить - 3690 грн, реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає потерпілий, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, не реагуючи на прохання ОСОБА_10 повернути йому телефон.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, визнав, змінивши при цьому свою позицію щодо невизнання винуватості за ч. 4 ст. 186 КК України. Пояснив, що дійсно у вказані в обвинувальних актах дати, час та місцях скоїв зазначені кримінальні правопорушення, наведене в обвинувальних актах відповідає фактичним обставинам. Так, дійсно попросив у свого знайомого ОСОБА_11 телефон, щоб здійснити необхідний дзвінок, однак у подальшому вирішив цей телефон не повертати та продав його знайомому на ім`я ОСОБА_12 . Також, збивши замок, проник у приміщення сараю, звідки викрав бензопилу, яку здав у ломбард, та отримав за неї близько 1 500 грн. Крім того, проникши до гаражу по вул. Суворова в м. Умані, викрав звідти чотири диски автомобільні, виносив їх по дві штуки, у подальшому продав їх знайомому таксисту за 4 000 грн. Щодо епізоду за ч. 4 ст. 186 КК України пояснив, що дійсно спочатку потрібно було подзвонити, тому він попросив телефон у потерпілого ОСОБА_13 , а потім передумав повертати телефон, потерпілий за ним йшов, щоб повернути телефон, а він швидкими кроками віддалявся від нього. Потім за чужими документами здав цей телефон у ломбард. Знав, що у країні діє воєнний стан, однак не думав, що таке тяжке покарання передбачене за вчинений ним злочин, тому і не визнавав свою вину за ч. 4 ст. 186 КК України на початку судового розгляду. На даний час щиро кається у вчиненому, запевнив, що у подальшому подібного не допускатиме. Хоче повернутися до лав ЗСУ, щоб захищати країну та «кров`ю змити цей сором».

Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальних актах, судом безсумнівно встановлена правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі по епізодам за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого та документів, що містять відомості про процесуальні витрати та речові докази, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.

Водночас, зважаючи, що ОСОБА_4 на початковому етапі розгляду об`єднаних кримінальних проваджень не визнавав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, під час судового розгляду були допитані потерпілий та свідки по даному епізоду та досліджені письмові докази.

Так, потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_4 він знає, були хороші стосунки, спілкувалися. Познайомився він з ОСОБА_4 приблизно за два місця до події на автовокзалі, стояли курили, потім він запросив його до себе додому, пообідали, потім пили чай, каву. Деякий час ОСОБА_4 у нього ночував. З дому нічого не пропадало, ніхто ніяких речей не брав. В той день, по обіді, під осінь 2024 року, ОСОБА_14 зателефонував, попросив зустрітися, щоб зателефонувати з його телефону, бо у нього закінчилися кошти. Біля пенсійного фонду в центрі міста вони зустрілися, обвинувачений був ще з якимось хлопцем. ОСОБА_4 попросив телефон подзвонити, він дав. Спочатку той комусь дзвонив, розмовляв, а потім розвернувся і пішов, нічого не пояснював. ОСОБА_4 пішов швидко, він хотів наздогнати, побігти за ОСОБА_15 , але не міг за станом здоров`я. ОСОБА_4 зник з його поля зору приблизно за 5 хвилин. Він, коли намагався наздогнати ОСОБА_4 , просив, щоб той повернув йому телефон, але ОСОБА_4 не повернув ні тоді, ні пізніше. Телефон виявився в ломбарді. Після цього він зустрічався з ОСОБА_4 , останній вину визнавав, просив вибачення. Наразі він ніяких претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що потерпілий - її батько, обвинуваченого вона не знає. Наприкінці серпня 2024 року вона якийсь час не могла додзвонитися до батька. Коли зустрілася з ним, він розповів, що біля пенсійного фонду побачив двох хлопців. Один з них попросив телефон зателефонувати, він дав, а той втік з телефоном, не знає, хто, що і як. Батько цінує речі. Телефон був подарунком, новим, у коробці, цінна і дорога річ. Допускає, що міг дати незнайомому подзвонити. Говорили, що буде писати заяву, шукати телефон, обурювався, що як таке може бути, серед білого дня. Вона знайшла сама телефон у ломбарді по вул. Тищика, м. Умані, викупила за 2 000 гривень. Підійшла з коробкою від телефону, запитала, чи є такий, сказали, що є. У ломбарді повідомили, що хлопець здавав, іншу інформацію не дали. Батьку ніхто нічого не відшкодував.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що до події з обвинуваченим він був знайомий десь тиждень, а потерпілого не знає. В кінці літа, у серпні 2024 року він йшов з ОСОБА_15 по місту Умані, гуляли. Зустріли потерпілого, ОСОБА_14 попросив у нього телефон подзвонити. Той дав, ОСОБА_14 спочатку з кимось розмовляв по телефону, а потім почав відходити в сторону, віддалятися. Спочатку потерпілий не кричав, а коли вже стала більша відстань, потерпілий почав кричати до ОСОБА_18 , щоб віддав телефон, і побіг в сторону ОСОБА_15 , він також побіг за ОСОБА_15 . Потерпілий відстав, бігти не міг за ним. До нього «дійшло», що викрали телефон, він наздогнав ОСОБА_15 по вул. Тищика і запитав, навіщо він так зробив. ОСОБА_14 сказав, що мужик йому винен гроші, тому він забрав телефон за борги, що це його справи, щоб він не ліз, проблем з поліцією не буде. Зайшли в ломбард, здали телефон, він дав свої документи, і отримав від ОСОБА_4 гроші - «пару рублів». Через деякий час розійшлися. Він проживав у м. Умані, працював у «Світі меблів», винаймав приватне житло. ОСОБА_14 днів 3-4 у нього проживав, кошти у нього були, купував поїсти. Як він зрозумів, з потерпілим випадкова зустріч була у місті, на його думку, обвинувачений знав потерпілого.

Крім показань потерпілого і свідків, вина ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується дослідженими судом документами:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.08.2024;

- протоколом огляду предмету (картонна коробка від мобільного телефону «SAMSUNG» «GALAXY A05») від 28.08.2024;

- протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- та кінозйомки, відеозапису (камери відеоспостереження за адресою: м. Умань Черкаської області, вул. Незалежності, 7) від 28.08.2024;

- протоколом огляду предмету (відеозапису) від 28.08.2024 та відеозаписом з камери відеоспостереження за адресою: м. Умань Черкаської області, вул. Незалежності, 7;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_10 від 29.08.2024;

- протоколом огляду предмету (мобільний телефон «SAMSUNG» «GALAXY A05») від 29.08.2024;

- листом з ломбарду за № 318 від 10.09.2024;

- висновком експерта № СЕ-19/124-24/13483-ТВ від 26.09.2024.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оцінюючи докази в їх сукупності, відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Суд вважає, що сукупність приведених доказів свідчать про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України як, відповідно, зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні та покладені в основу вироку є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують вставлені в суді фактичні обставини по справі. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних у суді потерпілого та свідків у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Однією із загальних засад кримінального провадження є визначена п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України безпосередність дослідження доказів, що означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису, тощо. При цьому безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити та перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Отже, розглянувши кримінальне провадження з урахуванням положень статті 337 КПК України в межах пред`явленого обвинувачення, з`ясувавши фактичні обставини справи шляхом дослідження поданих сторонами в підтвердження своїх доводів доказів й оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, дотримуючись принципів змагальності сторін, свободи в поданні ними доказів суду і доведенні перед судом їх переконливості, обґрунтовуючи свої висновки лише доказами, безпосередньо сприйнятими під час судового засідання, суд вважає, що саме за наведених в обвинувальних актах та вироку суду обставин ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, з-поміж іншого за корисливі злочини, не працевлаштований, був призваний до лав ЗСУ за мобілізацією, проте самовільно залишив військову частину, будь-яких осіб на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебував з 05.09.2006 по 04.07.2024, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставинами, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Ураховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наявність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що його перевиховання та виправлення неможливе без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України чи ст. 75 КК України, водночас вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції найбільш тяжкої інкримінованої статті КК України (ч. 4 ст. 186 КК України) ближче до нижньої межі.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді реального позбавлення волі у визначеному розмірі є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

19.09.2024 ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався під час досудового розслідування і судового розгляду. З урахуванням особи обвинуваченого, очевидність існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, зумовлює залишення вказаного запобіжного заходу на період до набрання вироком законної сили.

Цивільні позови не заявлялися.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-22/10814-ТВ від 04.10.2022 у сумі 755,12 грн; судової трасологічної експертизи № СЕ-19/124-22/11717-ТР від 01.11.2022 у сумі 755,12 грн; судової авто-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/7236-АВ від 27.06.2023 у сумі 1 434,00 грн; судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/13483-ТВ від 26.09.2024 у сумі 1 989,75 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України більш суворим покаранням за ч. 4 ст. 186 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 19 вересня 2024 року.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з моменту фактичного затримання 19 вересня 2024 року до дати набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертиз у загальній сумі 4 933 грн 99 коп.

Речові докази:

- слід відтиску на пластиліні, який в сейф-пакеті НПУ ГСУ № PSP1125911, та змив, що поміщений до паперового конверту НПУ СГУ, які здані до камери схову Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, - знищити;

- інструкцію з експлуатації бензопили марки «STIHL MS 180», яка передана на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , - залишити останньому за належністю;

- мобільний телефон марки «Xiaomi model Redmi 9T», ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , синього кольору, із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , який повернуто ОСОБА_7 під зберігальну розписку, - залишити останньому за належністю;

- бувші у використанні автомобільні диски з маркуванням: «1Р0 601 025 SEAT 6.5Jх16H2 ET 50 Made in Spain», на яких встановлені бувші у використанні автомобільні шини «goodyear efficientgrip performans 91v 205/55r16» виготовлені «05 неділі 2018 року», з залишками протектору 4-5 мм, які передані ОСОБА_9 під зберігальну розписку, - залишити останній за належністю;

- коробку від мобільного телефону марки «SAMSUNG» «GALAXY A05», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , - залишити останньому за належністю;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» «GALAXY A05», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , - залишити останньому за належністю;

- компакт-диск із відеозаписом з камер відеонагляду, що розташовані із зовнішньої сторони приміщення ТОВ «АТБ маркет», за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Незалежності, 7, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1