УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора:

слідчого:

підозрюваного:

захисника:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання старшого слідчого слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002090 від 20.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця Кіровоградської області, м. Олександрія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території м. Києва, українця, громадянина України, раніше судимого, -

про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

У поданому клопотанні посилалася на те, що 19.07.2023 приблизно о 14:00 год., ОСОБА_6 разом зі своїм товаришем ОСОБА_4 , перебуваючи у приватному секторі поблизу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , помітили, що у будинку за вказаною адресою нікого не має та вирішили повторна таємно викрасти чуже майно із вказаного будинку, шляхом проникнення у житло, в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення у житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , вступив у злочинну змову із ОСОБА_4 , при цьому розподіливши між собою злочинні ролі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникнення у житло, переслідуючи корисливі мотиви, з метою власного майнового збагачення, ОСОБА_4 , діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_6 , відповідно до відведеної йому ролі, переліз через паркан вказаного будинку та підійшов до вікна першого поверху. В той час, ОСОБА_6 , відповідно до відведеної йому ролі, стояв біля паркану та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб їхнім злочинним діям ніхто із сторонніх осіб не завадив.

В подальшому, ОСОБА_4 , за допомогою завчасно підготовленого предмету, віджав вікно вищевказаного будинку, заліз до середини та перебуваючи у будинку, впевнився, що ОСОБА_6 , відповідно до відведеної йому ролі, спостерігає за навколишньою обстановкою, щоб їхнім злочинним діям ніхто із сторонніх осіб не завадив та у разі появи сторонніх осіб, повідомить про це ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у середині будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, взяв речі, що належать ОСОБА_7 , а саме: навушники провідні в білому кейсі вартістю 350 гривень; пластмасовий фонарик чорного кольору вартістю 200 гривень; кофта бренду «Адідас» синього кольору з білими полосками на рукавах, вартістю 1000 гривень; кофта «BAPE» чорного кольору, на капюшоні малюнки очей та зубів, та з надписом, вартістю 3500 гривень; кофта «Рікі Марті» синього кольору з малюнком на грудях, вартістю 1000 гривень; зарядний пристрій до «Епл-вотч», вартістю 700 гривень; два зарядних пристрої до Айфона, вартістю загальною 1000 гривень; зарядний пристрій до «Айкос», вартістю 200 гривень; два зарядних пристрої до павербанку, загальною вартістю 1000 гривень; павербанк «Траст» на 10000 Ма, вартістю 800 гривень, а також речі, що належать ОСОБА_8 , а саме: перфоратор марки «Дніпро М» вартістю 1900 гривень; сумка спортивна темно-синього кольору зі вставками салатового кольору, вартістю 600 гривень; зарядка до мобільного телефону, вартістю 350 гривень; дрель марки «Status» зеленого кольору вартістю 600 гривень, а також речі, що належать ОСОБА_9 , а саме: ноутбук марки «Делл» із зарядним пристроєм, вартістю 15 000 гривень; золоті сережки, у формі зірочки, з протяжками, вартістю 2 500 гривень; браслет марки «Пандора» з 6 бусинами, вартістю 15 000 гривень; сережки у вигляді скріпки, вартістю 300 гривень; сережки із синіми вставками, вартістю 800 гривень.

Після чого, діючи умисно та узгоджено, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_4 , вищевказане викрадене чуже майно, отримав через паркан та в подальшому передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 7 750 гривень, потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 3 450 гривень, потерпілій ОСОБА_9 , майнової шкоди на загальну суму 33 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Крім того, 27.07.2023 приблизно о 16:00 год., ОСОБА_6 разом зі своїм товаришем ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту «Ринок Лісовий», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 27, побачили на вказаній зупинці раніше невідомого їм ОСОБА_10 , який в цей час розмовляв по мобільному телефону викликаючи таксі. В цей час, у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_10 , в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на повторне відкрите викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , перебуваючи біля потерпілого, за мовчазною згодою вступив у злочинну змову із ОСОБА_4 та запропонував потерпілому допомогти замовити таксі з його мобільного телефону. В цей той момент, потерпілий ОСОБА_10 відмовився від допомоги та поклав свій мобільний телефон марки «Мейзу», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю якого становить приблизно 3 000 гривень, в якому знаходились 2 сім-карти мобільних операторів «Водафон» та «Київстар» за номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , до своєї нагрудної кишені, в якій також знаходилось 50 гривень однією купюрою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, з метою власного майнового збагачення, ОСОБА_6 , діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_4 , в той час, як останній, перебуваючи біля потерпілого, спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб їхнім злочинним діям ніхто із сторонніх осіб не завадив, діючи відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, своєю рукою, із нагрудної кишені потерпілого ОСОБА_10 , вихопив 50 гривень 1 купюрою та мобільний телефон марки «Мейзу», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю якого становить приблизно 3 000 гривень. В подальшому, ОСОБА_6 ігноруючи вимогу потерпілого ОСОБА_10 повернути відкрито викрадене у нього майно, діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_4 , передав останньому викрадений мобільний телефон.

Після чого, діючи умисно та узгоджено, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_4 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3 050 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

27.07.2023 о 16:30 годин ОСОБА_4 фактично затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

28.07.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

29.07.2023 Солом`янським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 26.09.2023 включно, із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 214 720 гривень.

21.09.2023 постановою керівника Солом`янської окружної прокуратури м.Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002090 від 20.07.2023 продовжено до трьох місяців, тобто до 27.10.2023.

Закінчити розслідування у встановлений законом строк, не видається за можливе, оскільки з об`єктивних причин необхідний додатковий строк для проведення та завершення слідчих (розшукових) та процесуальних дій. У зв`язку із викладеним, просить суд, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного. Просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_11 . Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0002090 від 20.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.07.2023 Солом`янським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 26.09.2023 включно, із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 214 720 гривень.

21.09.2023 постановою керівника Солом`янської окружної прокуратури м.Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002090 від 20.07.2023 продовжено до трьох місяців, тобто до 27.10.2023.

Враховуючи те, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 26.09.2023 року, досудове розслідування на цей час не завершено, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій необхідних для беззаперечного доведення вини підозрюваного у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та виконати ряд слідчих дій.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_11 , дотримано вимоги ч.1 ст.184 КПК України щодо клопотань слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що слідчим дотримано вимог ч.ч. 3 і 5 ст.199 КПК України, а прокурором у судовому засіданні, зокрема, доведено, що:

- існують обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

- викладено і доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Будь-яких даних про суттєве зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, враховуючи встановлені ризики переховування від слідства чи суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що стосовно ОСОБА_4 , необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період проведення розслідування.

Наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, доказів обґрунтованості підозри у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання у своїй сукупності вказують на необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не більш м`якого заходу у виді домашнього арешту.

За таких обставин, застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватися чи перешкоджати кримінальному провадженню, знищенню чи спотворенню речей та документів, що мають значення для досудового розслідування, вчиненню іншого кримінального правопорушення, можливості незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_11 , до. 27.10.2023 включно з визначенням розміру застави в сумі 214 710грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст..ст. 183, 184, 199 КПК України, слідчий суддя,, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27.10.2023 включно з визначенням розміру застави.

Одночасно визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 (нуль) копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р: UA 1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати місто Київ без повідомлення про це слідчого, прокурора, суду в рамках даного кримінального провадження.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити до 27.10.2023 з моменту внесення застави.

Визначити строк дії запобіжного заходу до 27.10.2023 включно, в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1