СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5425/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000030 від 23.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 23.03.2023 року про накладення арешту.

Клопотання обгрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за№0000030 від 23.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Державна установа «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України» (далі - Установа), , є державною установою, яка заснована на державній власності і відноситься до відання Національної академії медичних наук України.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень (злочинів), підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

У зв`язку з чим, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), останній на праві власності належить майно: земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:214, площею 0,107 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:024:0046, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна14, площею 0,1239 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:024:0030, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214, загальною площею 49,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки місця розташування - кадастровий номер: :01:024:0046, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0,107 га;житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, загальною площею 34,2 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей реєстраційної картки на транспортний засіб, за ОСОБА_4 на праві власності зареєстрований транспортний засіб: NISSAN ALMERA CLASSIC, 2009 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 п.4 ст.170 КПК України арешт допускається для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що арешт майна з метою забезпечення вимог про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, може бути застосований не до будь-якої особи, а лише до тієї, що вчинила кримінальне правопорушення або яка в силу закону несе цивільно-правову відповідальність за дії особи, що спричинили шкоду.

Наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження.

У той же час, на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Проте, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних дійшов висновку, що надані слідчим матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи, що заявлена слідчим мета - забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, що перебуває у власності підозрюваної, оскільки таке його незастосування може призвести до вжиття підозрюваною заходів для його відчуження, а тому слідчий суддя вважає, що накладення арешту на майно на даному етапі є цілком обґрунтованим і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

Беручи до уваги зазначене, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту на майно на даному етапі досудового розслідування, з урахуванням досліджених обставин з якими процесуальний закон, відповідно до ст.173 КПК України, пов`язує таке накладення арешту, у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження, що виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи та свідчить про достатність підстав для задоволення заявленого слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000030 від 23.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно із позбавленням права на відчуження та розпорядження, яке на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:214, площею 0,107 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:024:0046, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна14, площею 0,1239 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:024:0030, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214, загальною площею 49,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки місця розташування - кадастровий номер: :01:024:0046, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0,107 га;

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, загальною площею 34,2 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- транспортний засіб: NISSAN ALMERA CLASSIC, 2009 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1