Справа №454/4435/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2026 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження №0000277 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ковель Волинської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, на утриманні одна неповнолітня дитина інвалід з дитинства, освіти середньої, ювеліра ПП «Золоте Руно», судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

14.08.2025р. близько 23.00год. по вул.Львівська в м.Великі Мости Шептицького району Львівської області ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Espase» р.н.з. НОМЕР_1 , не надала переваги в русі пішоходу ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину дороги в межах пішохідного переходу з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля обвинуваченої, та вчинила наїзд на потерпілого.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент утворення у виді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася геморагічно-контузійними вогнищами, забою головного мозку, субаранхноїдальним крововиливом, перелому обох кісток правої гомілки, закритого перелому верхньої третини діалізу лівої плечової кістки зі зміщенням, забійних ран потиличної ділянки голови та шиї справа, забою лівого колінного суглобу, саден в потиличній ділянці голови, в ділянці лівої лопатки, крововиливу на лівому плечі.

Своїми злочинно-недбалими діями обвинувачена ОСОБА_3 порушила правила безпеки дорожнього руху, а саме, вимоги Правил дорожнього руху України:

-п.п.12.4, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

-п.п.18.1, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека..

Дані порушення є у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, зокрема, спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних в момент утворення.

Позиція обвинуваченої

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненому нею злочині визнала повністю, погодилася з усіма фактичними обставинами справи та показала, що 14.08.2025р. близько 23.00год. вона керувала автомобілем та проїжджала м.Великі Мости, де на дорогу раптово вийшов потерпілий. Вона не встигла відреагувати та вчинила зіткнення з ним.

Свою вину у вчиненому визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася. Потерпілому шкоду відшкодувала в повному обсязі, допомагала йому з лікуванням. З огляду на зазначені обставини, а також наявність на утриманні дитини-інваліда, яка важко хворіє та яку вона змушена перевозити, просить не позбавляти її права керування транспортними засобами.

Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що дійсно 14.08.2025р. мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої він отримав тілесні ушкодження. Просив застосувати до ОСОБА_3 мінімальне покарання та не позбавляти її права керування транспортними засобами, оскільки вона допомагала йому з лікуванням та повністю відшкодувала витрати на лікування, а також моральну шкоду.

Оцінка суду

Вислухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченої, співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, оскільки вона, керуючи транспортним засобом, грубо порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент утворення.

Вина обвинуваченої у вчиненому доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди в повному обсязі, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яка є інвалідом дитинства.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкція ч.2 ст.286 КК України не передбачає альтернативної міри покарання.

Також, суд відповідно до статті 65 КК враховує:

ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК України є тяжким злочином;

наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення;

особу винної, її вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яка є інвалідом дитинства;

наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким;

обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання;

те, що вона не має судимості, вперше вчинила злочин з необережності.

Визначаючи покарання, суд враховує наявність в обвинуваченої необхідності транспортування дитини-інваліда, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, а також позицію потерпілого.

Зазначені обставини демонструють наявність «компенсації» за вчинене і пов`язані з усуненням негативних наслідків від вчиненого, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченої.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про доцільність обрання покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті без позбавлення права керування транспортними засобами, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та визнає за доцільне застосувати щодо обвинуваченої звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки доходить висновку, що її виправлення можливе без відбування призначеного покарання та без призначення додаткового покарання.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта слід стягнути із засудженої в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченій не обрано та підстав для обрання такого суд не вбачає.

За таких підстав, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язок:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку засудженій обчислювати з моменту проголошення вироку.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 17941 (сімнадцять тисяч дев`ятсот сорок одну)грн. витрат на проведення експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 15.08.2025р. та частково скасований ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 24.09.2025р. на автомобіль марки «Renault Espase» р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Renault Espase» р.н.з. НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1