ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
н/п 1-кс/490/383/2026
У Х В А Л А

27січня 2026 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженким. Горлівка Донецької області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 111КК України, за наступних обставин.

Так, у травні 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена) невстановленими особами з числа представників військової окупаційної адміністрації Російської Федерації на території тимчасово окупованої Херсонської області, всупереч приписів Конституції України та Законів України, створено самопроголошений, незаконний та підконтрольний окупаційній адміністрації Російської Федерації та МВС Російської Федерації правоохоронний орган т.зв. (мовою оригіналу) «ГУ МВД Херсонскойобласти», до складу якого входило у тому числі т.зв. (мовою оригіналу) «отделение паспортно-визовойслужбыГенического районного отделаполиции», яке знаходилось за адресами: Херсонська область, м. Генічеськ, пр-т. Миру, 41 (будівля колишнього Генічеського районного центру зайнятості), м. Генічеськ, вул. Центральна, 3 (приміщення колишнього кінотеатру «Україна»), м. Генічеськ, вул. Центральна, 4 (приміщення колишнього ресторану «Генічеськ») до повноважень якого входили питання щодо здійснення реєстрації громадян України, громадян Російської Федерації та осіб без громадянства на території Херсонської області у відповідності до законодавства Російської Федерації, видача паспортів Російської Федерації та інші, визначені Положенням про Головне управління з питань міграції Міністерства внутрішній справ Російської Федерації, затвердженим наказом Міністерства внутрішній справ Російської Федерації від 13.12.2019 № 940.

Окрім цього, невстановлені на даний час представники окупаційної адміністрації Російської Федерації у Херсонській області в травні 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена) запропонували громадянці України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зайняти посаду т.зв. (мовою оригіналу) «временноисполняющегообязанности начальника отделения паспортно-визовойслужбыГенического районного отделаполицииГлавногоуправления МВД Херсонскойобласти».

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, будучи державним службовцем (з 23.02.2004), працівником правоохоронного органу України (відповідно до положень абзацу 1 пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів»), займаючи посаду головного державного інспектора відділу адміністрування податку на майно та місцевих зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області в м. Генічеськ, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, захоплення державної влади і території України, захоплення та подальшого незаконного утримання окупаційною адміністрацією РФ та збройними силами РФ території Херсонської області всупереч нормам чинного законодавства України та міжнародно-правових актів, достовірно знаючи, що у окупованому м. Генічеськ створено незаконний правоохоронний орган т.зв. (мовою оригіналу) «отделение паспортно-визовойслужбыГенического районного отделаполиции ГУ МВД Херсонскойобласти», переслідуючи прямий умисел на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданням іноземній державі (російській федерації) допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, погодилась на пропозицію невстановлених осіб з числа представників іноземної держави на співробітництво та отримавши від них завдання розпочала його виконання при наступних обставинах.

Так при реалізаціїтотальноїпаспортизаціїгромадянУкраїниіззастосуванням примусових методів представниками держави-агресора, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з ідеологічних та корисливих мотивів, надала згоду представникам російської федерації поступити до них на службу будучи державним службовцем і діючим правоохоронцем, тим самим зрадила присязі на вірність народу України та відповідно до наказу № 2-Г л/с від 20.05.2022, добровільно розпочала виконувати поставлені їй завдання представниками іноземної держави при цьому зайняла посаду т.зв. (мовою оригіналу) «временноисполняющегообязанности начальника отделения паспортно-визовойслужбыГенического районного отделаполицииГлавногоуправления МВД Херсонскойобласти», з приствоєнням спеціального звання лейтенанта поліції, подавши особисту заяву від 13.05.2022.

Очоливши структурний підрозділ у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території та діючи у взаємодії з невстановленими досудовим розслідуванням посадовими особами іноземної держави, з числа керівників правоохоронних органів та окупаційної адміністрації російської федерації у Херсонській області, ОСОБА_6 надавала допомогу іноземній державі у забезпеченні реалізації загарбницької політики щодо організації роботи серед населення тимчасово окупованої території Херсонської області по зміні громадянства України на російське у відповідності до процедур передбачених законодавством держави-агресора, у тому числі у спрощеному порядку, для швидкого досягнення мети та низки мотивів, якими вони керувались.

Реалізуючи завдання так званого управління з питань міграції ГУ МВС по Херсонській області, ОСОБА_6 надаючи допомогу іноземній державі забезпечила досягнення цілей спрямованих на шкоду суверенітету і територіальній цілісності України в отриманні додаткового демографічного ресурсу, який мав підтримувати тимчасову окупацію частини України та утримуватиме захоплену територію, для досягнення політичних цілей держави-агресора (забезпечення проведення незаконного референдуму щодо входження Херсонської області до складу російської федерації, збільшення території російської федерації тим самим змінити державні кордони між Україною та російською федерацією), формування підстав заявам військово-політичному керівництву рф щодо «захисту уже громадян рф» на тимчасово окупованій території, легітимізації незаконної присутності окупаційних органів; завдання шкоди обороноздатності України шляхом запланованого збільшення мобілізаційного ресурсу для окупаційних збройних сил рф і використання їх у військовій агресії проти держави громадянами якої вони є, що є явним порушенням міжнародних правових актів, через заміну їх громадянства, яке передбачає виконання військового обов`язку в інтересах держави-агресора, отримання доступу до персональних даних громадян України, для використання розвідки, тиску, шантажу; завдання шкоди державній безпеці шляхом інтеграції населення в правове, інформаційне та безпекове поле держави-агресора, формування агентурної мережі під виглядом «громадянських обов`язків».

Крім цього, ОСОБА_6 забезпечила організацію роботи т.зв. «отделения паспортно-визовойслужбыГенического районного отделаполицииГлавногоуправления МВД Херсонскойобласти» щодо: організації, адмініструванні, агітації, примусу, інформаційному забезпеченні процесу примусового отримання громадянами України паспортів іноземної держави (рф), що є однією із форм спрямованої підміни юрисдикції України юрисдикцією держави-агресора, інтеграцію населення тимчасово окупованої території до правового та безпекового простору іноземної держави.

Внаслідок надання допомоги іноземній державі ОСОБА_6 завдано шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності й державній безпеці України, так як внаслідок виконання нею дій з масової примусової паспортизації, створено умови для легітимізації окупаційного режиму, формування мобілізаційного ресурсу держави-агресора та використання населення окупованої території у військових і підривних цілях проти України, поширенні авторитету незаконно створених правоохоронних органів серед місцевого населення, що призвело до забезпечення їх належного функціонування, посилило заходи тимчасової окупації територій Херсонської області.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України державна зрада, тобто діяння, умисно вчиненене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

23.12.2025 ОСОБА_6 повідомленопро підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні №0000067.

У подальшому, матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 05.01.2026 виділено у кримінальне провадження №0000010, та у цей же день об`єднано з кримінальним провадженням №0000376 від 08.09.2022.

09.01.2026 у кримінальному провадженні №0000376 від 08.09.2022 громадянці України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.ст. 278 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Посилаючись на те, щ о на даний час, підозрювана переховується від досудового розслідування та місцезнаходження останньої достовірно невідоме, тобто її адреса проживання і можливість контролю за її поведінкою та виконанням процесуальних обов`язків забезпечити не можливо, бо вона перебуває на не підконтрольній органам влади України території Херсонської області, крім того, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 111 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, разом з тим ОСОБА_6 добровільно вчиняє кримінальні правопорушення і свою протиправну діяльність вона не припинила, також у неї можуть зберігатися об`єкти, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім тогочерез свої стійкі зв`язки з представниками держави-агресора, ОСОБА_6 зможе продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України або вчинити інші тяжкі або особливо тяжкі злочини, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки не доведені ризики викладені в клопотанні.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

23.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та 09.01.2026 повідомленопро зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченогоч. 2 ст. 111 КК України, про що у загально державному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено відповідні повідомленняв порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні документально.

ОСОБА_8 , будучи викликана до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 27.12.2025, 29.12.2025, 30.12.2025, 13.01.2026, 14.01.2026 та 15.01.2026 до слідчого не з`явилась, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваної ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 16.01.2026 ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що на даний час ОСОБА_6 , постійно перебуває на тимчасово окупованій території України, переважно в окупованому м. Генічеськ Херсонської області, у тому числі з метою продовження своєї злочинної діяльності та ухилення від кримінальної відповідальності.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000376 від 08.09.2022 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 111КК України, триває.

Згідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний в тому числі прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У судовому засіданні встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки остання перебуває на даний час на непідконтрольній території України.

На виклики слідчого підозрюваний не з`явилась, не повідомляючи про причини неявки, що свідчить про його ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_6 набула статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується даними:

-протоколом огляду від 26.08.2023, згідно якого встановлено, ОСОБА_9 зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Генічеськ Херсонської області - «временно исполняющего обязанности начальника отделения паспортно-визовой службы Генического районного отдела полиции Главного управления МВД Херсонской области».

-протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які надали покази про те, що ОСОБА_6 працювала у незаконному правоохоронному органі окупаційної влади т.зв. (мовою оригіналу) «Геническомрайонном отделе полиции Главного управления МВД Херсонской области»;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеними із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у ході чого останні впізнали ОСОБА_6 як особу, про яку вони давали покази, що вона працювала у незаконному правоохоронному органі окупаційної влади т.зв. (мовою оригіналу) «Главномуправлении МВД Херсонскойобласти»;

-протоколом огляду від 19.12.2025, в ході якого оглянуто «Телеграм»-канал «АдминистрацияГеническогомуниципального округа» та виявлено публікацію щодо отримання громадянства рф, де зображена ОСОБА_6 .

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. UnitedKingdomof 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bonafide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність даних для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_6 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, безперешкодно може знищити документи та інші носії інформації, які мають значення для досудового розслідування та можуть підтверджувати вчинення ОСОБА_6 дій на шкоду Україні, має можливість продовжувати вчиняти такі ж кримінальні правопорушення чи інші, оскільки ОСОБА_13 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме м. Генічеськ Херсонської області.

ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся за викликами до слідчого.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушеннята вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваній в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваної, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні найбільш суспільно небезпечного злочину, характеру та способу ймовірно вчинених кримінальних правопорушень проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до положень ст.ст. 183,193,194 КПК України, згідно з якими при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається та у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст. 197 КПК України, ОСОБА_14 відносно якої необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1