Справа № 953/5596/25
н/п 1-кс/953/7666/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою у рамках кримінального провадження №0000957 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова 27.11.2025 через систему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000957 від 02.06.2025 за ч. 4 ст. 190 КК України , в якій просить скасувати рішення слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні; зобов`язати слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 заново розглянути заяву ОСОБА_3 від 19.11.2025 з дотриманням положень ст.ст. 55, 57, 92, 220 КПК України та негайно повідомити про прийняте рішення ОСОБА_3 на електронну пошту, вказану у заяві.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що слідчим СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом ОСОБА_4 розслідується кримінальне провадження № 0000957 від 02.06.2025 за ч. 4 ст. 190 КК України, відкрите за заявою її сина ОСОБА_5 щодо шахрайських дій з боку ОСОБА_6 .

19.11.2025 нею було подано до ОСОБА_4 заяву про залучення її до провадження як потерпілої на підставі цивільно-правових норм, які давали їм можливість спільного розпорядження грошовими коштами, якби вони не зникли.

25.11.2025 на її електронну скриньку надійшла відповідь ОСОБА_4 про відмову у залученні до провадження через нібито неподання документів підтверджуючих шкоду.

З огляду на вищевикладене просила скасувати рішення слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні; зобов`язати слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 заново розглянути заяву ОСОБА_3 від 19.11.2025 з дотриманням положень ст.ст. 55, 57, 92, 220 КПК України та негайно повідомити про прийняте рішення ОСОБА_3 на електронну пошту, вказану у заяві.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена своєчасно та належним чином. 27.11.2025 через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд скарги без її участі

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

01.12.2025 через систему «Електронний суд » від слідчого ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він зазначив, що під час проведення досудового розслідування засобами поштового зв`язку до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , у якій зазначено, що невстановлені особи змінили назву та керівника громадської організації співзасновником якої він був без його участі та заволоділи банківським рахунком, який був прив`язаний до вищевказаної громадської організації. В подальшому, органом досудового розслідування було отримано тимчасовий доступ до речей та документів, в ході аналізу яких встановлено, що ОСОБА_3 не є учасником ГО « ІНФОРМАЦІЯ_2 », код ЄДРПОУ НОМЕР_1 . Крім того, до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надходили заяви ОСОБА_3 щодо визнання останньої потерпілою, оскільки грошові кошти якими невстановлені особи заволоділи внаслідок вчинення кримінального правопорушення були спільними із ОСОБА_7 . Однак, виходячи із раніше поданої заяви ОСОБА_5 встановлено, що грошові кошти знаходились на банківському рахунку останнього, а призначення яких «Грант на розвиток від іноземних держав», крім того, вказаний банківський рахунок є офіційним рахунком ГО « ІНФОРМАЦІЯ_2 », код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали заяви, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 40 КПК України,слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Зокрема, згідно пп. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000957 від 02.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

18.11.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 із заявою про залучення до провадження як потерпілої.

Листом від 25.11.2025 № слідчий СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 повідомив, що на даний час у органу досудового розслідування не має підтвердження вважати, що заявнику було заподіяно матеріальну шкоду у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів.

Положеннями ст. 55 КПК України, визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право:

1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом;

2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування;

3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду;

4) заявляти відводи та клопотання;

5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла;

6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати;

7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом;

8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг;

9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження;

10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом;

11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження;

12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала);

13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом;

14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

2. Під час досудового розслідування потерпілий має право:

1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим;

2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

3) подавати докази на підтвердження своєї заяви;

4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі;

5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

У відповідності до п. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно п. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на наведені вище обставини та з урахуванням норм КПК України, та того, що судом встановлено факт відсутності прийнятого вмотивованого процесуального рішення про визнання або невизнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000957 від 02.06.2025, що належить до дискреційних повноважень слідчого, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість вимог скарги, а саме про доцільність зобов`язати слідчого у вказаному кримінальному провадженні розглянути питання про визнання ОСОБА_3 потерпілою з проведенням відповідних процесуальних дій або за наявності підстав відповідно до вимог ч. 5 ст. 55 КПК України винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим та вчинити інші необхідні слідчі дії.

Таким чином, скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити частково.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою у рамках кримінального провадження №0000957 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого у вказаному кримінальному провадженні розглянути питання про визнання ОСОБА_3 потерпілою з проведенням відповідних процесуальних дій або за наявності підстав відповідно до вимог ч. 5 ст. 55 КПК України винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілою та вчинити інші необхідні слідчі дії.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1