Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2049/22

Номер провадження: 1-кп/511/25/26

23.01.2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 (дистанційно), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 (дистанційно), ОСОБА_10 (дистанційно),

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_11 ,

перекладача ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000479 від 11.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_6 за ч 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 304 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000479 від 11.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_6 за ч 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 304 КК України,

Власник майна ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про визнання необґрунтованим та скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2022 року по справі № 947/15089/22 в рамках кримінального провадження № 0000479 від 11.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України на грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США та 2 000 Євро, які були вилучені 18.07.2022 року в ході проведення обшуку автомобіля НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що зазначені грошові кошти належать їй та були передані ОСОБА_5 з умовою подальшого переоформлення автомобіля ОСОБА_5 у її власність. Оскільки вказані грошові кошти, на які слідчим суддею було накладено арешт, опинилися у обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку із виконанням останнім функцій представника власника автомобіля при продажі авто та не мають в рамках кримінального провадження доказового значення ОСОБА_4 вважає, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на належні їй грошові кошти порушує її конституційні права, як власника майна.

Учасники судового засідання висловили такі позиції:

ОСОБА_4 , обвинувачені, їх захисники, законний представник клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів, наразі розгляд кримінального провадження не закінчився, триває стадія дослідження доказів, потреба у застосуванні такого заходу забезпечення не відпала.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позиції учасників, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна, серед яких визначені збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскація майна як вид покарання.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 174 КПК України передбачено, що інший власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); належністю майна певній особі; належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах. Зважаючи на приписи статей 309 та 174 КПК України, а також керуючись принципом «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах, у випадку коли особа (підозрюваний, обвинувачений, інший власник або володілець майна) вважає накладення арешту необґрунтованим, він може: 1) оскаржити відповідну ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, або 2) заявити клопотання про скасування арешту такого майна на підставі статті 174 КПК України. При чому одна і та ж підстава не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями).

Суд зауважує, що реалізація права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у статті 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Із матеріалів клопотання та кримінального провадження вбачається, що 18.07.2022 року старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 було проведено обшук транспортного засобу марки «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходився у користуванні у ОСОБА_5 , та який на момент обшуку знаходився за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Гребеники, біля буд. 18, з метою збереження слідів вчиненого кримінального правопорушення та виявлення речових доказів.

В ході проведення обшуку вказаного транспортного засобу 18.07.2022 року в період часу з 03:42 год. по 04:56 год. було виявлено та вилучено:

-20000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США;

-2000 Євро, номіналом 50,100,200 Євро;

-100 Молдавських лей;

-80 фунтів стерлінгів, номіналом по 20 фунтів стерлінгів, всі вказані купюри вилучені до спец. пакету: INZ2063745;

-сертифікат страхування №0155061;

-страховий поліс №АР/2819540;

-свідоцтво про реєстрацію т/з «Jeep Grand Cherokee» № НОМЕР_2 , - всі вказані документи вилучено до спец. пакету №SUD3056290.

-транспортний засіб марки «Jeep Grand Cherokee» в кузові жовтого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Згідно постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 18.07.2022 року, виявлене та вилучене майно, у ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee» в кузові жовтого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », було визнано речовим доказом

З метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_15 від 02.08.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000479 від 11.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_16 про арешт майна, накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 18.07.2022 в період часу з 03:42 год. по 04:56 год. в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee» в кузові жовтого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », та який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

1)20000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США;

2)2000 Євро, номіналом 50,100,200 Євро;

3)100 Молдавських лей;

4)80 фунтів стерлінгів, номіналом по 20 фунтів стерлінгів, всі вказані купюри вилучені до спец. пакету: INZ2063745;

5)сертифікат страхування №0155061;

6)страховий поліс №АР/2819540;

7)свідоцтво про реєстрацію т/з « НОМЕР_3 » № НОМЕР_2 , - всі вказані документи вилучено до спец. пакету №SUD3056290.

8)транспортний засіб марки «Jeep Grand Cherokee» в кузові жовтого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », ключ запалювання до нього, які вилучено та поміщено до штраф майданчику № 6 за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29.

Постановою слідчого від 09.09.2022 року визначено місцезнаходження речових доказів - грошові кошти передано на відповідальне зберігання до банківської установи.

За результатами перегляду за апеляційними скаргами власника майна ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_10 , який діяв в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000479, внесеного до ЄРДР 11.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, Одеський апеляційний суд постановив ухвалу від 27 вересня 2022 року, якою апеляційні скарги ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , залишив без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000479, внесеного до ЄРДР 11.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - залишив без змін.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, власника майна ОСОБА_4 посилалася на такі обставини: вона є власником грошових коштів у розмірі 20000 доларів США та 2000 Євро, вилучених в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля ОСОБА_5 , які були надані під розписку останньому у зв`язку із виканням функцій посередника при придбані автомобіля для апелянта.

Захисник ОСОБА_10 , який діяв в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , посилалася на такі обставини: клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, а саме: не зазначено конкретних правових підстав для накладання арешту на майно; не зазначено, яким чином можливо використати вищезазначене майно у якості доказів; не зрозуміло чому ці речі є доказом; вилучені грошові кошти не можуть бути речовим доказом, оскільки свідки, допитані в рамках вказаного кримінального провадження, протоколи допиту яких долучені стороною обвинувачення в обґрунтування клопотання, зазначали, що гроші у сумі 3200 доларів США з чоловіка бере людина на ім`я ОСОБА_17 , а не ОСОБА_18 , як звати власника автомобіля. Протоколом огляду місця події від 18.07.2022 року у період час з 01 год. 05 хв. по 01 год. 59 хв. було вилучено предмети, зовні схожі на грошові кошти, видані свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , кожним у розмірі 3700 доларів США, а грошові кошти з автомобіля ОСОБА_5 вилучалися пізніше, у період часу з 03 год. 42 хв. по 04 год. 56 хв., тобто після того, як грошові кошти були видані свідками. Крім того, під час обшуку ОСОБА_5 зазначав, що здійснив продаж автомобіля за довіреністю від імені власника, та виявлені грошові кошти належать іншій особі; в рамках вказаного кримінального провадження шкода відсутня, цивільний позов не заявлено, а також відсутні підстави вважати, що вказане майно підлягає спеціальній конфіскації.

Колегія суддів дійшла висновків, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що виявлене та вилучене майно, у ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», має доказове значення та арештований транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину. Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. У відповідності до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Отже, з урахуванням обставин справи, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність збереження виявлених та вилучених грошей, а накладання арешту на них відповідає вимогам закону та такий захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою досягнення дієвості цього провадження, в якому може бути застосовано конфіскацію майна як вид покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 , то в ухвалі апеляційний суд вказав, що згідно розписки від 15.07.2022 року ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США та 2 000 Євро, однак з її змісту неможливо встановити ознаки ідентифікування купюр, які б підтверджували те, що саме вилучені грошові кошти були передані ОСОБА_4 . При цьому, у судовому засіданні апеляційного суду сторонами не було надано доказів, що ОСОБА_5 здійснює підприємницьку діяльність, пов`язану з продажом або переоформленням транспортних засобів. Також, у ОСОБА_5 у власності відсутній транспортний засіб, який нібито планувала отримати ОСОБА_4 у власність після передання ОСОБА_5 грошових коштів. Крім того, учасники судового засідання не змогли пояснити у зв`язку з чим не було здійснено переоформлення транспортного засобу у день передання грошових коштів, а саме 15.07.2022 року відповідно до розписки.

Апеляційний суд дійшов висновку, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків слідчого судді, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.

Отже, обґрунтованість накладення арешту перевірялася апеляційною інстанцією і нею підтверджена.

Крім того, ОСОБА_4 зверталась до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2022 року по справі № 947/15089/22 в рамках кримінального провадження № 0000479 від 11.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України на грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США та 2 000 Євро, які були вилучені 18.07.2022 року в ході проведення обшуку автомобіля НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000479 від 11.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України було відмовлено з підстав, що до клопотання заявниці про скасування арешту майна не долучені докази, які б підтверджували те, що в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна немає потреби та про те, що арешт на грошові кошти було накладено необґрунтовано.

Отже всі питання, порушені ОСОБА_4 в клопотанні про скасування арешту майна, вже були предметом розгляду апеляційної інстанції, визнані судом апеляційної інстанції необґрунтованими та недоведеними.

Жодних нових обставин, які не були предметом розгляду слідчого судді під час вирішення питання про накладення арешту, скасування арешту, колегії суддів під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді про накладення арешту, власником майна та обвинуваченим ОСОБА_5 під час розгляду цього клопотання про скасування арешту майна не зазначено.

На даному етапі розгляду кримінального провадження (дослідження доказів) наявність зв`язку між арештованим майном та кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 не спростована, грошові кошти, які згідно розписки від 15.07.2022 року ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 у розмірі 20 000 доларів США та 2 000 Євро так і не ідентифіковані, зі змісту розписки неможливо встановити, що саме вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти були передані ОСОБА_4 .

На переконання суду, матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби судового розгляду виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також запобігання можливих ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

За таких умов суд доходить висновку, що клопотання про скасування арешту майна у цій справі з підстави необґрунтованості арешту обумовлене незгодою заявника із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження, що є несумісним із підставами для скасування арешту майна.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 170-173, 174, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1