Справа № 717/1418/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 селище Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в cкладі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000098 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає по АДРЕСА_1 , освіта професійно - технічна, не одруженої, не працюючої, не судимої,

за ч.1 ст.125 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 8 липня 2024 року приблизно о 17 годині в АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, завдала удар рукою, в якій мала кепку з металевою кокардою, по обличчю малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який є її рідним сином, а також завдала потерпілому удари рукою в надпліччя та плече, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців верхнього повіка лівого ока, лівого надпліччя з переходом на верхній край лопатки, передньої поверхні верхньої третини лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я .

Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин. 8 липня 2024 року приблизно о 17 годині потерпілий ОСОБА_8 , який є рідним сином обвинуваченої, перебував в її господарстві в АДРЕСА_1 , де він проживав, а також на той час періодично проживав селі Вартиківці Дністровського району Чернівецької області разом з батьком ОСОБА_5 . Приблизно о 17 годині 00 хвилин, між обвинуваченою та потерпілим виник словесний конфлікт через конфлікти між обвинуваченою та батьком потерпілого ОСОБА_5 , під час якого малолітній потерпілий сказав обвинуваченій, що вона така сама, як його батько і сказав, що відмовиться від обвинуваченої, як від матері. Потерпілий телефоном повідомив батька, щоб той забрав його від матері. Коли потерпілий збирав речі, обвинувачена діючи з прямим умислом, схопила потерпілого в коридорі будинку за одяг, зняла рукою з його голови кепку, до якої була прикріплена кокарда, і завдала удари рукою, в якій перебувала кепка з кокардою, по лівій половині обличчя малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який впав на підлогу обличчям до низу, після чого завдала кілька ударів потерпілому по надпліччях, та лівому плечу, коли потерпілий перебував в положенні лежачи обличчям до підлоги, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців верхнього повіка лівого ока, лівого надпліччя з переходом на верхній край лопатки, передньої поверхні верхньої третини лівого плеча, які згідно висновку експерта №81 від 09.07.2024 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненому не визнала повністю та дала суду показання про те, що дійсно між нею та потерпілим був конфлікт, але вона йому не завдавала жодних ударів. Дитина той місяць проживала у батька, тому що в нього була операція на статевих органах і вони вирішили, щоб краще батько доглянув хлопчика в цей період. Син змінився в цей період. Вона попросила свого старшого сина зателефонувати до ОСОБА_9 щоб він приїхав додому. Коли вона прийшла додому, то син був вдома і вона почала розмову з малолітнім потерпілим ОСОБА_9 чому він не хотів приїжджати. Під час розмови почався конфлікт, він хотів вийти з будинку, вередував, влаштував істерику тому вона заспокоювала його, і тримала його за кисті рук. Він виривався, в нього впала з голови кепка з пластиковою кокардою і він втік в господарство батька її колишнього чоловіка і при цьому переліз через паркан та падав. Потім він впав на купу гравію та качався по ньому. Вона його заспокоювала словесно, а потім перелізла через паркан, де знову схопила його знову за кисті рук і змусила повернутися в своє господарство через паркан. Вона вважає, що дитину намовив батько і змусив його дати показання, що саме вона його била, хоча з показань свідків вбачається, що дитина покинула її господарство і на його обличчі свідки не бачили тілесних ушкоджень. Потім дитина кілька годин була з батьком і протягом цього часу могли з`явитися синці у дитини. Тому що у поліцію її колишній чоловік звернувся через кілька годин, а не відразу. Дитина проживала з нею десять років і жодного разу в неї не було з сином конфліктів, він відвідував школу, був доглянутий, веселий життєрадісний, а коли почав періодично проживати з батьком, то сильно змінився, став до неї вороже ставитися, що вона вважає наслідком впливу на нього батька, з яким у неї неприязні відносини. На даний час дитина не бажає з нею спілкуватися, вона вважає, що її намовляє батько, налаштовує проти неї і, якщо вона така погана мама, то за десть років не було жодного випадку щоб вона застосовувала фізичне насилля до дитини. Тому психологічну травму дитині спричинив батько, який через неприязне ставлення до неї намовляє та налаштовує дитину проти неї, це все було підлаштовано батьком дитини, але вона дитину не била та спричиняла їй тілесні ушкодження, син її оговорює.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_3 в спричиненні малолітньому потерпілому ОСОБА_8 умисних легких тілесних ушкоджень, ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Так, потерпілий ОСОБА_8 дав суду показання про те, що обвинувачена є його рідною мамою. Він проживав з мамою в селі Бузовиця. Але приблизно останній місяць проживав у батька в селі Вартиківці. Того дня до нього зателефонував брат і сказав щоб він їхав додому терміново. Він про це сказав батькові, який привіз його в село Бузовиця додому. Він зайшов у будинок і читав книжку, як йому велів батько. Потім він вийшов на вулицю і нарвав бабусі, на її прохання, персиків. Потім прийшла мама і почала йому говорити, що батько написав на неї заяву в поліцію, що батько дозволив проживати квартирантці в своєму господарстві, яке межує з маминим господарством в селі Бузовиця, і дав її тьоті ОСОБА_10 , доступ до камер відеоспостереження. Він сказав матері, що вона така сама як тато, тобто між ними виник словесний конфлікт. При цьому він сказав мамі, що відмовиться від неї, а мати сказала щоб він збирав речі і їхав до батька. Він зателефонував до батька, щоб він його забрав, тому що мама його виганяє. Він взяв речі в будинку і коли виходив з будинку мати схопила його за футболку та потягнула в коридор, де зняла з його голови кепку, на якій була металева кокарда у формі якоря, і почала бити рукою та кепкою по лівій частині обличчя та лівому плечі. Він впав на підлогу обличчям до низу і мати продовжувала його бити руками. Потім він підвівся, мати його тримала за ногу, він одягнув один кросівок, вирвався, втік і переліз через паркан в господарство батька і сидів в зоні видимості камер відеоспостережень щоб його бачив батько. Потім прийшла сусідка ОСОБА_11 , яка сказала, щоб він підійшов до неї, але він відмовився. Потім мати також перелізла через паркан і почала його тягти за руку. Він просив її не бити і він з матір`ю через паркан повернувся в господарство матері. Там вже був його брат ОСОБА_12 , який заштовхав його в будинок від чого він впав та вдарився до дивану в ліве плече. Потім мати зателефонувала до батюшки щоб прийшов з нього бісів виганяти. Коли прийшов священник, він сказав йому, що його мама побила, але приїхав батько і він пішов до нього на вулицю і вони з батьком поїхали в поліцію. Він дійсно хоче щоб маму притягнули до відповідальності. Він з мамою не хоче миритися.

Законний представник потерпілого ОСОБА_13 дав суду показання проте, що в нього склалися неприязні відносини з обвинуваченою, але вони спілкувалися і за взаємною згодою їхній син малолітній потерпілий ОСОБА_8 проживав періодично нього в селі Вартиківці. 08.07.2024 року він відвіз сина до матері в село Бузовиця, де його залишив. Приблизно о 15- 16 годині син до нього зателефонував і плачучи сказав, що мама його побила і вигнала з хати. Він приїхав біля 17 години за сином і коли він вийшов до нього на вулицю, то він побачив на його обличчі почервоніння в області лівого ока. Він сказав, що його побила мати. Почервоніння були і на лівому плечі. Він сказав сину сідати в автомобіль, яким приїхав, а обвинувачена почала сваритися до нього тому він здійснив два постріли з пістолета «Флобер» в повітря і він з дитиною поїхали в Дністровський РВП ГУНП в Чернівецькій області, де подав заяву про кримінальне правопорушення. По дорозі в поліцію син розповів, що мати його сварила, від неї було чути запах алкоголю. Вона говорила сину, що він її хоче засудити. Син сказав йому, що мати била його рукою, а також кепкою з металевою кокардою по голові та обличчю. Того дня, до подій, що мали місце у Бузовиці в дитини тілесних ушкоджень не було.

Сідок ОСОБА_14 дав суду показання, що обвинувачена є його мамою, а потерпілий є братом по матері. Мати зателефонувала до нього і сказала, що брат потерпілий, не слухається. Коли він приїхав, то потерпілий качався по гравію в господарстві свого батька. Потім він переліз через паркан і коли заходив до будинку, спіткнувся і впав. Він почав розпитувати бабусю, що сталося і під`їхав батюшка ОСОБА_15 . Потім під`їхав батько потерпілого і покликав його. Коли він розмовляв з бабусею, то почув два постріли .

Свідок ОСОБА_16 дав суду показання, що того дня до нього зателефонувала ОСОБА_17 щоб він прийшов до неї, бо її син ОСОБА_18 не слухається і збирається до батька. ОСОБА_9 плакав, обличчя було червоне, хоча явних тілесних ушкоджень на його обличчі він не бачив і ОСОБА_9 збирав сумку. При цьому він сказав, що мама б`ється, свариться і він не хоче тут жити і їде до тата. Також там була їхня сусідка ОСОБА_19 . Вадим сказав що зараз приїде тато, і коли останній приїхав він пішов до автомобіля, де був батько

З висновку експерта №81 від 09.07.2024 року вбачається, що у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців верхнього повіка лівого ока, лівого надпліччя з переходом на верхній край лопатки, передньої поверхні верхньої третини лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дані тілесні ушкодження виникли від щонайменше триразової дії тупих твердих предметів та удару об такі, цілком можливо внаслідок травматичної дії кепки з кокардою та кулаків рук або долонь рук. По часу свого виникнення відповідають на 08.07.2024 і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію та механізм утворення, то останні могли виникнути, коли потерпілий і нападник перебували вірогідніше всього в динамічному русі один відносно одного, крім того, дані тілесні ушкодження не є характерними для падіння потерпілого з висоти власного зросту на площину.

З протоколу проведення слідчого експерименту з доданим до нього відеозаписом даної слідчого дії від 15.04.2025 вбачається, що малолітній потерпілий ОСОБА_8 показав та продемонстрував на статисту яким чином обвинувачена завдала йому ударів кепкою по обличчю, яким чином і де він впав від даного удару та як обвинувачена завдавала йому удари руками по надпліччях і плечах.

Також в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 підтримав свій висновок та пояснив, що виявлені при огляді потерпілого тілесні ушкодження не могли виникнути в результаті його падіння з власного зросту на площину, як самостійно так і наданням тілу прискорення, також дані тілесні ушкодження не могли утворитися від качання потерпілого по гравію. Тілесні ушкодження на надпліччі та плечі не могли виникнути від його падіння та удару об диван, оскільки при таких обставинах мали б бути садна, а не синці, а саден у потерпілого не було виявлено. Крім того, тілесні ушкодження на передпліччі могли виникнути у потерпілого внаслідок стискання надплічь та плечей руками нападника. Крім того такі висновки не суперечать відеозапису слідчого експерименту з потерпілим, яким лише підтверджуються висновки експерта щодо механізму та локалізації тілесних ушкоджень у потерпілого.

Вказані вище докази, досліджені судом узгоджуються між собою.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що вона не завдавала ударів та не спричиняла тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 спростовуються сукупністю зібраних по справі доказів, які узгоджуються між собою, зокрема, даними, які містяться в показаннях малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , висновку експерта та протоколі проведення слідчого експерименту, досліджених судом.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_3 , що вона не вчиняла кримінальне правопорушення суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються показаннями малолітнього потерпілого, свідків, висновком експерта та протоколом проведення слідчого експерименту, досліджених судом.

Суд відхиляє доводи обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_7 про те, що тілесні ушкодження у вигляді синців потерпілий отримав в результаті власного падіння та самопошкодження через качання по гравію, міг отримати тілесні ушкодження того ж дня при невідомих обставинах, оскільки свідки не бачили на тілі потерпілого тілесних ушкоджень, докази по справі не узгоджуються між собою і обвинувачення ґрунтується на припущеннях, оскільки такі твердження спростовуються показаннями потерпілого, свідків, висновком експерта, з яких вбачається, що тілесні ушкодження на обличчі, надпліччі, лопатці та плечі потерпілого виникли від щонайменше триразової дії тупих твердих предметів та удару об такі, цілком можливо внаслідок травматичної дії кепки з кокардою та кулаків рук або долоней рук і дані висновки експерта узгоджуються з показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який підтвердив, що обвинувачена ОСОБА_3 завдала йому удар рукою в ліву частину обличчя кепкою з кокардою та завдавала йому ударів по надпліччях, плечу, коли він був в положенні лежачи лицем до підлоги.

Також з показань свідка ОСОБА_16 , який прибув на місце події безпосередньо після закінчення конфлікту між потерпілим та обвинуваченою і потерпілий йому сказав, що мама б`ється, свариться і він не хоче тут жити.

Також вказані вище докази узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 , який дав показання, що зі слів потерпілого, мати його била кепкою з кокардою по обличчю та руками по плечах, а у потерпілого на обличчі, коли він приїхав за ним в село Бузовиця було почервоніння на лівому оці та плечі.

Тобто, дані докази дають підстави стверджувати, що потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченою ОСОБА_3 був нанесений удар кепкою в обличчя, а також, коли потерпілий перебував на підлозі в положенні лежачи, обвинувачена ОСОБА_3 завдала потерпілому ударів по надпліччях та плечах руками в результаті яких спричинила потерпілому синці на обличчі та надпліччях і плечі .

Суд відхиляє доводи та твердження обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_7 про неправдивість показань малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_13 через неприязні відносини між обвинуваченою та потерпілим і свідком, оскільки показання малолітнього потерпілого ОСОБА_8 про завдання йому обвинуваченою ударів в обличчя, надпліччях та по плечах підтверджується висновком експерта про наявність в потерпілого тілесних ушкоджень у вигляді синців верхнього повіка лівого ока, надпліччя з переходом на верхній край лопатки, передньої поверхні верхньої третини лівого плеча, а також показання малолітнього потерпілого ОСОБА_8 підтверджується протоколом слідчого експерименту, який зафіксований на відеозапис, та які досліджені в судовому засіданні, з яких вбачається послідовність показань малолітнього потерпілого, які він давав під час дізнання та в судовому засіданні, та які підтверджені слідчим експериментом під час якого малолітній потерпілий показав механізм та спосіб спричинення йому обвинуваченою ударів та тілесних ушкоджень і даний доказ узгоджується з висновком експерта, дослідженим судом.

Суд вважає неправдивими показання обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що потерпілий отримав тілесні ушкодження внаслідок падіння та качання по гравію, а також отримав тілесні ушкодження за невідомих обставин того ж дня, оскільки такі доводи та твердження обвинуваченої є суперечливими, не підтверджуються жодними доказами і вважає їх способом захисту від пред`явленого обвинувачення.

Також такі показання спростовуються висновком експерта та показаннями експерта ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок падіння з висоти власного росту з наданням тілу прискорення, чи без такого виключається і характери тілесних ушкоджень свідчать про механізм їх спричинення саме таким способом, на який вказував малолітній потерпілий.

Наведені докази, які узгоджуються між собою, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вона заподіяла потерпілому ОСОБА_8 умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків; особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання та колишнім місцем роботи, має на утриманні малолітнього потерпілого, обставини, що пом`якшують покарання відсутні, обставини, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах;

Суд вважає, що факт вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення підтверджений належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного вище суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що дане покарання обвинуваченій, з врахування вказаних вище обставин, буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити її покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя