печерський районний суд міста києва
Справа № 757/465/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні провадження за клопотанням слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18 березня 2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Орган досудового розслідування, просить продовжити обраний щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання нею покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ризики необґрунтовані, підозрювана має міцні соціальні зв?язки.

Підозрювана підтримала думку своїх захисників.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя, приходить наступних висновків.

14.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, інвалідом не являється, не депутат, не заміжня, на утриманні малолітніх дітей, не має, ФОП « ОСОБА_5 » зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

01.12.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/57632/25-к застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави строком до 12.01.2026 включно.

06.01.2026 постановою керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

Інкриміноване ОСОБА_5 діяння, згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином та за який може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а також неодноразово перевірялись слідчими суддями.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Конституція України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй діяння містяться у: протоколах допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.03.2025, 24.09.2025; протоколах проведених обшуків; протоколах проведених оглядів; протоколах допиту свідка ОСОБА_9 від 17.09.2025; протоколах допиту свідка ОСОБА_10 від 18.09.2025; аналітичних звітах щодо руху грошових коштів, а також інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

На підставі досліджених матеріалів клопотання, слідчий суддя приходить висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Оцінюючи зібрані у справі докази, надавши оцінку встановленим фактам щодо особи підозрюваної, яка має міцні соціальні зв?язки, має постійне місце проживання, наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд приходить висновку, що запобіжний захід, на продовженні якого наполягає сторона обвинувачення, не відповідає фактичним обставинам справи.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваної та тяжкості пред`явленої їй підозри, може забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та унеможливить продовження вчинення злочинів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 107, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися з міста Києва та Київської області без дозволу слідчого прокурора та суду;

-утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними, свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні та на яких вкаже прокурор, слідчий;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон інші документи що дають право виїзду з України і в`їзд в України;

-носити електронний засіб контролю;

-заборонити користуватися засобами мобільного з`язку, комп`ютерною технікою та мережею інтернет.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків до 14.02.2026 року включно.

Звільнити ОСОБА_5 з під варти у залі суду негайно.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції України з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1