МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4931/24

Провадження № 1-кп/210/281/25

17 грудня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про які внесено 18 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000846, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження

До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу 30 серпня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про які внесено 18 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000846, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України.

У судові засідання не з`являється обвинувачений ОСОБА_5 , причини неявки суду не відомі, про дату судових засідань повідомлений належним чином. На дзвінки за номером мобільного телефону, вказаному в матеріалах справи обвинувачений не відповідає, за місцем мешкання відсутній.

Суд 19 березня 2025 року задовольнив клопотання сторони обвинувачення та надав дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19 березня 2025 року оголошено в міжнародний розшук, про що постановлена відповідна ухвала.

ІІ. Суть питання, що вирішується судом

Наразі, до суду надійшло клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІІ. Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 оголошений в розшук, переховується від суду, перешкоджає судовому розгляду справи, не виконує свої обов`язки визначені в статті 42 КПК України, тривалий час ігнорує судові виклики, припинив зв`язок із захисником.

Захисник ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

ІV. Фактичні обставини справи.

ОСОБА_5 висувається обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину за наступних фактичних обставин:

«18.07.2024 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи в автомобілі Mercedes моделі S320, чорного кольору з номерним знаком НОМЕР_1 проїжджав на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , в цей час помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , який знаходився на лавці навпроти під`їзду №7 будинку АДРЕСА_1 .

Зупинившись та вийшовши з автомобіля, ОСОБА_7 вступив в діалог з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 показував та пропонував придбати у нього кухонні товари, за ціною нижче ринкової, в подальшому сума яку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 узгодили складала 6000 гривень. Зацікавлений ОСОБА_6 на дану пропозицію погодився і вони разом піднялися на 3 поверх будинку АДРЕСА_1 та зайшли до приміщення квартири АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_6 з метою розрахунку за товари, ОСОБА_6 дістав з барсетки власні грошові кошти, які були завернуті в червоно-жовтий конверт, грошові кошти у гривні сума 24500 грн. (8 купюр номіналом по 1000 грн, решта-номіналом 500 грн.) та поряд з гривнями знаходилися грошові кошти у валюті, а саме 1100 доларів США (номіналом по 100 доларів США банкнота) та, коли ОСОБА_6 хотів відрахувати 6000 гривень за товар, але ОСОБА_7 побачивши грошові кошти у валюті, відмовився брати гривні і сказав ОСОБА_6 давати 6000 доларів, ОСОБА_6 відмовився від купівлі раніше запропонованого товару, після чого у ОСОБА_7 виник раптовий умисел, направлений на відкрите викрадення майна, а саме грошових коштів які належить ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого раптово виниклого злочинного наміру, направленого на відкрите викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_6 та шляхом ривку вирвав з рук останнього грошові кошти у сумі 1100 доларів США.

Заволодівши відкрито вище вказаним майном ОСОБА_6 , утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_7 вийшов з будинку, сів до припаркованого біля під`їзду №7 автомобіля Mercedes моделі S320, чорного кольору з номерним знаком НОМЕР_1 та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядився викраденим ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 1100 доларів США, що в еквіваленті, станом на 18.07.2024 року становить 45 608, 97 гривень, відповідно до офіційного курсу НБУ.»

V. Обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування 20.07.2024 року слідчим суддею Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 19.07.2024 року по 16.09.2024 року включно відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому, визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

В подальшому, 22.07.2024 року заставодавцем ОСОБА_8 внесено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

При цьому, ОСОБА_5 роз`яснено, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В подальшому встановлено, що ОСОБА_5 вийшовши з під варти, з метою ухилення від суду 04.09.2024 року перетнув державний кордон України за напрямом перетинання «виїзд» у пункті пропуску «Могилів-Подільський».

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважної причини та порушив інші покладені на нього при застосування запобіжного заходу обов`язки.

До суду скеровано клопотання про оголошення у міжнародний розшук ОСОБА_5 .

Тобто, на даний час виникли підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставою для обрання даного запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Обставинами, які підтверджують зазначені ризики є те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі, що в поєднання з тим, що останній вже порушив покладені на нього при застосування запобіжного заходу обов`язки, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. В свою чергу втеча обвинуваченого ОСОБА_5 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та в подальшому його судовому розгляду.

ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушення не визнав, при цьому отримавши під час закінчення досудового розслідування анкетні дані та інформацію про місцезнаходження потерпілих та свідків, може здійснювати тиск на таких осіб, з метою перешкоджання встановленню усіх об`єктивних даних по кримінальному провадженню. При цьому, слід враховувати, що особи, які є потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні не допитувалися.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, з огляду на особливу тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, що є суттєвим фактором при оцінюванні вищезазначених ризиків. В свою чергу, викладені обставини вказують на недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а застосування такого запобіжного заходу є необхідним для виконання завдань кримінального провадження.

VІ. Мотивація суду

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до обвинуваченого (підсудного) - особи, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 42 КПК України).

Як встановлено із матеріалів провадження, ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного, а в подальшому набув статусу обвинуваченого.

На етапі досудового розслідування слідчим суддею Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 20 липня 2024 року винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб, а саме з 19 липня 2024 року по 16 вересня 2024 року включно. Цією ж ухвалою визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

22 липня 2024 року заставодавцем ОСОБА_8 внесено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

30 серпня 2024 року до суду надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 42, 176 КПК України ОСОБА_5 має статус обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

В подальшому встановлено, що ОСОБА_5 04 вересня 2024 року перетнув державний кордон України за напрямом перетинання «виїзд» у пункті пропуску «Могилів-Подільський».

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року постановлено оголосити в розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Організацію виконання ухвали доручено прокурорам у даному кримінальному провадженні та Управлінню карного розшуку ГУНП в Дніпропетровській області.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено 18 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000846 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК України зупинено - до розшуку обвинуваченого.

Згідно частини 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

В силу частин 1, 4 статті 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

За змістом положень статей 193, 194 КПК України, суд на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція частини 4 статті 186 передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк семи до десяти років.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин: чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення; чи наявні ризики кримінального провадження; чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам; індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені частиною 1 статті 178, частиною 1 статті 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені у статті 177 КПК України.

За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри

Суд, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного, та до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тобто, обґрунтованість підозри, що пред`явлена ОСОБА_5 була предметом перевірки слідчого судді.

У подальшому ОСОБА_5 набув статусу обвинуваченого, триває судовий розгляд по суті, тому питання обґрунтованості підозри не вирішується, оскільки обґрунтованість обвинувачення підлягає доведенню під час судового розгляду, який неможливо здійснити у зв`язку з ухиленням ОСОБА_5 від суду та його переховуванням за межами України.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, враховує високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Заявлені ризики заслуговують на увагу.

Ризик переховування та/або втечі (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, покарання за яке передбачено у вигляді від семи до десяти років позбавлення волі, усвідомлює тяжкість покарання, яка йому загрожу саме тому розпочав переховується від суду, крім того на даний час наявна інформація про те, що ОСОБА_5 перетнув кордон України, та знаходиться на території Молдови.

Отже ОСОБА_5 залишив територію України, будучи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні та виїхав до Молдови, де ймовірно перебуває і наразі.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_5 , ґрунтується в тому числі і на показах свідків та потерпілого, таким чином є підстави вважати, що обвинувачений може вмовляннями, погрозами чи іншим способом незаконно впливати на свідків та потерпілого щодо зміни ними показів по вищевказаному кримінальному провадженню.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Суд на даному етапі не оцінює обставини, визначені у статті 178 КПК України, оскільки розгляд клопотання здійснюється за правилами частини 6 статті 193 КПК України.

За вчинення кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_5 - ч. 4 ст. ст. 186 КК України, - передбачено покарання більше одного року позбавлення волі, а тому воно в розумінні Європейської конвенції про видачу правопорушників, з протоколами до неї, ратифікованих Законом України "Про ратифікацію Європейської конвенції про видачу" від 16.01.1998 № 43/98-ВР та ст. 573 КПК є екстрадиційним.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від суду, оголошений у міжнародному розшуку, то з огляду на обставини, наведені у змісті ухвали, наявні підстави згідно частини 6 статті 193 КПК України для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення подальшого судового розгляду кримінального провадження із застосуванням механізму міжнародної правової допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 183 КПК при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук розмір застави не визначається.

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається (ч. 4 ст. 197 КПК).

З огляду на вищезазначені положення кримінального процесуального закону, суд не визначає строк дії ухали, а також розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 або його зміну на більш м`який запобіжний захід підлягає перегляду після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 182, 183, 184, 188-196, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати на підставі частини 6 статті 193 Кримінально процесуального кодексу України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Атакі, Молдавська РСР громадянина Республіки Молдова, не маючого освіти, утриманців не має, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду судом за участю обвинуваченого.

Про затримання ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомити процесуального керівника прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , а також Металургійний районний суд міста Кривого Рогу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Криворізьку південну окружну прокуратуру.

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, захисником - протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом п`яти днів з моменту вручення копії ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 18 грудня 2025 року о 13 год. 30хв. хв. в залі судового засідання №309 Металургійного районного суду міста Кривого Рогу (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1