Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/2300/25
Номер провадження1-кп/173/206/2025
20 листопада 2025 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Дніпровське, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, який має середню освіту, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ОСОБА_7 13 липня 2025 близько 21.46 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «ЗАЗ VIDA», 2015 р.в., державний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 13.11.2019 р. належить ОСОБА_9 , здійснював рух по вул. О. Поля м. Верхньодніпровська Кам`янського району Дніпропетровської області, яка є головною дорогою, у напрямку нерегульованого перехрестя з другорядною дорогою проїжджої частини вулиці Дніпровська даного населеного пункту. Під час руху на перехресті нерівнозначних доріг ОСОБА_7 , при виконанні маневру повороту ліворуч на вказану вулицю, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для руху іншим учасникам дорожнього руху, допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме:
- «п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
- «п. 16.13. Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.»,
що виявилось у тому, що ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, ігноруючи вищезазначені вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, діючи необережно, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та безпечно керувати транспортним засобом, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного виконання маневру повороту ліворуч, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну недбалість, та легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не врахував дорожню обстановку, знехтував безпекою дорожнього руху, не надав переваги в русі мопеду марки «Yamaha JOG» без державної реєстрації, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався прямо, у зустрічному напрямку по головній дорозі.
В результаті ігнорування вимог вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , відбулось перехресне зіткнення транспортних засобів, а саме, зіткнення передньою правою частиною мопеду марки «Yamaha JOG» під керуванням водія ОСОБА_5 , з правою бічною частиною автомобіля «ЗАЗ VIDA» під керуванням водія ОСОБА_7 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілому ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з відкритим переломом правої стегнової кістки в середній треті з раною у цій ділянці по передньо-медіальній поверхні правого стегна в середній треті, з раною по передній поверхні правого колінного суглоба, раною по медіальній поверхні лівого стегна в середній треті - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що у момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
В даній дорожній обстановці водій автомобіля ЗАЗ VIDA (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху.
В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ЗАЗ VIDA (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Технічна можливість запобігти зіткненню з мопедом Yamaha JOG (без реєстраційного номерного знаку) для водія автомобіля ЗАЗ VIDA (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 визначалась виконанням ним вимог п.п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події з його боку та для виконання яких у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому їх виконати.
Обвинувачений в судовому засіданні вину визнав повністю, при цьому пояснив, що 13.07.2025 близько 21:46 год. керував транспортним засобом "ЗАЗ VIDA", який належить ОСОБА_9 та рухався по вул. О.Поля у м. Верхньодніпровську. Повертаючи з головної дороги ліворуч, обвинувачений не побачив, що по головній дорозі прямо їхав мопед, тому відбулося зіткнення. Він зупинився, вийшов з автомобіля та побачив на дорозі хлопця, який скаржився на біль в нозі. Обвинувачений викликав швидку допомогу та поліцію. Він відшкодував завдану шкоду, тому до нього не має претензій. Він шкодує про вчинене та просить вибачення у потерпілого.
Отже, обвинувачений не оспорює обставин кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини вчиненого кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
Неповнолітній потерпілий та його законний представник в судовому засіданні зазначили, що не оспорюють обставини кримінального правопорушення, претензій матеріального та/або морального характеру до обвинуваченого не мають, оскільки завдана шкода відшкодована, на суворому покаранні не наполягають.
У зв`язку з тим, що обвинувачений розповів про обставини кримінального правопорушення, ніхто із учасників не заперечує їх, кваліфікацію дій обвинуваченого та доказів кримінального провадження, не має наміру оскаржувати їх в апеляційному порядку, суд, заслухавши прокурорів, обвинуваченого, потерпілого та його законного представника, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд доходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 винен у вчиненні кримінального правопорушення і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а саме:
ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, є осудним, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Згідно досудової доповіді, складеної стосовно обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюються, як низькі. Орган пробації вважає, що можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України.
В той же час, суд враховує, що ОСОБА_7 , до і після вчинення кримінального правопорушення будь - яких кримінальних правопорушень не вчиняв, від органів досудового розслідування та суду не ухилявся, протягом усього кримінального провадження добросовісно виконував обов`язки обвинуваченого, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що значною мірою сприяло встановленню істини у кримінальному провадженні, добровільно відшкодував завданий збиток, потерпілий та законний представник не мають до обвинуваченого претензій, на суворому покаранні не наполягають.
Враховуючи викладені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, а також конкретні обставини кримінального провадження, які в своїй єдності й сукупності знижують ступінь небезпечності особи для суспільства, суд вважає, що від відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно звільнити з випробуванням згідно ст.ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На переконання суду, саме звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з іспитовим строком відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Згідно санкції ч. 2 ст. 286 КК України, зазначене у цій частині статті діяння, карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з врахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням прийнятого рішення.
Суд, вирішуючи питання щодо доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, виходить з наступного.
Як встановлено судом, обвинувачений є особою похилого віку, утримує дружину. Використання автомобіля обвинуваченим є для нього необхідним з метою забезпечення базових потреб сім`ї.
Крім того, потерпілий та законний представник неповнолітнього потерпілого просили не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Мета покарання в кримінальному праві це не лише покарання за вчинений злочин, але й відновлення соціальної справедливості, забезпечення балансу між правами та обов`язками кожного члена суспільства.
Справедливе покарання має бути збалансованим, враховувати інтереси як потерпілого і суспільства, так і самого обвинуваченого. Лише такий підхід повністю відповідає меті покарання, визначеній у статті 50 Кримінального кодексу України, адже дає змогу досягти необхідного превентивного та виховного ефекту без застосування надмірних обмежень, які не сприятимуть ні виправленню обвинуваченого, ні захисту інтересів потерпілого та суспільства.
Враховуючи встановлені вище обставини, суд наголошує, що право керування транспортними засобами для обвинуваченого не є проявом особистої вигоди чи привілеєм, а виступає необхідним засобом виконання обвинуваченим своїх моральних, сімейних та гуманітарних обов`язків.
Таким чином, суд вважає, що призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надмірним, не сприятиме досягненню мети покарання та ускладнить виконання обвинуваченим своїх сімейних і гуманітарних обов`язків.
У зв`язку з цим, суд вважає можливим не призначати ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Так як під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , не обирався і суд дійшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з встановленням строку випробування та враховуючи, що під час розгляду справи обвинувачений не допускав ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при ухваленні вироку суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2025 підлягає скасуванню.
Цивільний позов не заявлений.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до вимог ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на один рік, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2025, а саме, - автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», 2015 р.в., державний номер НОМЕР_1 у пошкодженому стані, який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 ; - мопед марки "Yamaha JOG" без державної реєстрації, у пошкодженому стані, який фактично належить ОСОБА_6 , вилучені слідчим під час огляду місця дорожньо-транспортної події від 13.07.2025 р. на перехресті вул. О. Поля та вул. Дніпровської м. Верхньодніпровська, Кам`янського району, Дніпропетровської області скасувати.
Речові докази: автомобіль марки «ЗАЗ VIDA», 2015 р.в., державний номер НОМЕР_1 у пошкодженому стані, який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 - залишити ОСОБА_9 , мопед марки "Yamaha JOG" без державної реєстрації, у пошкодженому стані, який фактично належить ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за залучення судового експерта при проведенні:
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1