Справа № 464/4325/25
пр.№ 1-кп/464/485/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000487 від 18.06.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іллінка Мар`їнського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 28.04.2025 Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, покарання не відбув, судимість не погашена,

у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 18 червня 2025 року у період часу з 16:00 години по 16:45 години, перебуваючи у під`їзді №5 будинку 2-а по вул. Тернопільська у м. Львові, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Crosser» чорно-червоного кольорів, вартістю 5849,25 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_5 та з викраденим майном втік з місця події, однак в подальшому був затриманий працівниками поліції. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5849,25 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному злочині визнав повністю. Зазначив, що 18.06.2025 близько 16 год. з товаришем на ім`я ОСОБА_6 зайшли в під`їзд будинку АДРЕСА_3 , де він побачив велосипед. Відтак, він вирішив взяти вказаний велосипед щоб поїздити. В подальшому, велосипед віддав знайомому на ім`я ОСОБА_7 . У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у інкримінованому йому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.

Суд, допитавши обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Ці дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, є військовослужбовцем, раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, не перебуває на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відтак, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої обставини, та беручи до уваги те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання. Тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі за скоєний злочин передбачений ч.4 ст.185 КК України. Таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 28.04.2025 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Таким чином, суд призначає остаточне покарання за правилами ст.ст.71, 72 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 28.04.2025до визначеного судом у даному кримінальному провадженні.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, при ухваленні судового рішення, необхідно скасувати арешт майна.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування, в розмірі 400 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 615 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, з врахуванням правил ч.1 ст.72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 28 квітня 2025 рокута призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років 1(один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного затримання 18 червня 2025 року.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні залишити у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 400(чотириста) грн. витрат на залучення експерта.

Арешт майна, а саме велосипеда чорно-червоного кольору із маркуванням «Crosser Stream» із світловідбиваючим елементом жовтого кольору на трубі сидіння, який належить ОСОБА_5 , накладений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 23 червня 2025 року скасувати.

Речові докази:

-велосипед чорно-червоного кольору із маркуванням «Crosser Stream» із світловідбиваючим елементом жовтого кольору на трубі сидіння, який належить ОСОБА_5 та зберігається в камері зберігання відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, враховуючи, що на території України діє воєнний стан, суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1