Справа № 466/5547/25
Провадження № 1-кп/466/722/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 06 червня 2025 року щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженці смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, із повною середньою освітою, працевлаштована, розлучена, яка має на утриманні одну малолітню дитину, згідно ст.89 КК України раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 05.06.2025 приблизно о 20 год. 30 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , у результаті словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , обома руками умисно шарпала за волосся ОСОБА_5 , вкусила її за ліву руку, тягнула за ланцюжок останньої, та долонями рук стискала в області грудної клітки та передпліччя, внаслідок чого спричинила ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: синці на грудях зліва, під правою ключицею, на лівому плечі, в ділянці лівого ліктьового суглобу, на лівому передпліччі, садна в ділянці грудини, на лівому передпліччі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала показання про те, що вона дійсно перебувала у квартирі зі своїм знайомим за заначеною адресою. В якийсь час до квартири зайшла обвинувачена та безпричинно накинулася на неї, почала наносити їй побої. В той час до квартири надійшла поліція та на зауваження припинити наносити побої, ОСОБА_3 не реагувала. Просить її пртягнути до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що дійсно вона 05.06.2025 приблизно о 20 год. 30 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , у результаті словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, нанесла тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , шарпала за волосся ОСОБА_5 , вкусила її за ліву руку, тягнула за ланцюжок який був на шиї. Ззаначає, що причиною її агресії стало знаходження її знайомого у квартирі разом з потерпілою. Вважає, що вчинила неправильно.

З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів у справі, враховуючи, що ОСОБА_3 визнала в повному обсязі свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченої та матеріалами кримінального провадження, які характеризують її особу й стосуються речових доказів у провадженні.

При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї винуватості, її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , визнавальними показаннями в судовому засіданні обвинуваченої ОСОБА_3 , зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами, її дії необхідно вірно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка є працездатною та працевлаштованою, згідно довідок на обліку у психоневрологічному диспансері не числиться, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та має ще одну повнолітню дитину.

Обставини, що пом`якшують покарання щодо обвинуваченої ОСОБА_3 - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає і такі не зазначені в обвинувальному акті.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті за якими кваліфіковано злочини у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої у даному кримінальному проваджені не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадження відсутні.

Керуючись ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.)

Речовий доказ: DVD-R диск світлого кольору із відеозаписами із нагрудної камери відеоспостереження №1034 працівників БПОП ГУНП у Львівській області екіпажу «Сайга 1», який зберігається в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1