КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/5590/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2025 року, -

за участю:

особи, яка подала скаргу (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0000409 від 17 вересня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що скарга ОСОБА_6 не підкріплена доказами на підтвердження викладених доводів, відсутні докази звернення із відповідним клопотанням до слідчого, тобто потерпілий не довів свої доводи.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість судового рішення, прийнятого з істотними порушеннями КПК України, просить ухвалу скасувати, направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Апелянт вказує, що копію ухвали він отримав 09.07.2025, а тому вважає, що відповідно до ч. 7 ст. 115 КПК України не пропущений, але просить поновити строк оскарження у випадку того, що у суддів може виникнути інше тлумачення КПК України щодо визначення дати строку оскарження.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує, що ухвала прийнята незаконним складом суду, сформованим в порушення правил п. 1 ч. 1 ст. 35 КПК України щодо черговості і ч. 3 ст. 35 щодо хронологічності надходження скарги до суду та інших вимог ст. 35 КПК України.

Також апелянт вказує, що судове провадження здійснено за відсутності потерпілого та його захисника, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Крім того, апелянт зазначає, що слідчий суддя не дослідила той факт, що докази направлення клопотання до уповноваженої особи були надані суду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість судового рішення, прийнятого з істотними порушеннями КПК України, просить ухвалу скасувати, направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Апелянт зазначає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений, оскільки ухвала не була вручена ні ОСОБА_6 , ні його представнику, і її текст було знайдено у ЄРДР, але просить строк оскарження, пропущений з поважних причин, поновити у разі необхідності.

Апелянт вказує, що посилання слідчого судді на начебто відсутність доказів, що ОСОБА_6 звертався із клопотанням до уповноваженої особи, не відповідають дійсності, оскільки слідчий суддя просто не дослідив доказів, які надав ОСОБА_6 в АСДС, «КП-Д3», ЕКЕС, ІТ-системах суду. При цьому, апелянт зазначає, що кримінальний процесуальний кодекс, в т. ч. і ст. 304 КПК України, якою встановлено вимоги до скарги, не зобов`язує потерпілого додавати до скарги докази направлення клопотання уповноваженій особі.

Також апелянт зазначає, що слідчий суддя в ухвалі посилається на те, що потерпілий не з`явився в судове засідання, але в час, про який було зазначено в повістці, суд провів засідання із використанням ВКЗ, не направив повістку потерпілому щодо іншого часу судового засідання, не направив повістку представнику потерпілого.

Крім того, апелянт вказує, що ухвала прийнята незаконним складом суду, сформованим в порушення правил п. 1 ч. 1 ст. 35 КПК України щодо черговості і ч. 3 ст. 35 щодо хронологічності надходження скарги до суду та інших вимог ст. 35 КПК України.

В судовому засіданні поставлено на обговорення учасників провадження питання щодо можливості проведення апеляційного розгляду з врахуванням прийнятого у даному провадженні слідчим суддею рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_6 , який вказав, що ухвала слідчого судді від 09 липня 2025 року підлягає оскарженню, оскільки під час її постановлення слідчим суддею допущено ряд істотних порушень вимог КПК України, які є безумовними підставами для скасування ухвали, як то, розгляд справи незаконним складом суду, без повідомлення учасників та без вивчення матеріалів поданої скарги в електронному виді; вивчивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0000409 від 17 вересня 2014 року, щодо не розгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

Зазначена скарга ОСОБА_6 була розглянута слідчим суддею по суті, відповідно до вимог ст. 306 КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України про відмову у задоволенні скарги.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст. 24, , ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, у частині 1 статті 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Крім того, відповідно до вимог частини другої цієї статті, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Таким чином, ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0000409 від 17 вересня 2014 року щодо не розгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки слідчий суддя не відмовив у відкритті провадження за скаргою, не повернув її, а розглянув скаргу по суті з прийняттям рішення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Про неможливість оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2025 року безпосередньо зазначено і в самому тексті ухвали.

У апеляційних скаргах ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 , не надано належного обґрунтування можливості прийняття до розгляду апеляційної скарги, виходячи із загальних засад кримінального провадження або із посиланням на рішення національних судових установ, зміст яких би указував на необхідність прийняття до розгляду апеляційним судом цієї апеляційної скарги.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 309 КПК України визначено спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності рішень слідчого судді, які не підлягають оскарженню в порядку ч. 1 ст. 309 КПК України - шляхом подання заперечень проти таких рішень під час підготовчого провадження в суді, і лише у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України.

У цьому провадженні не вбачається підстав для висновку про те, що слідчим суддею постановлена ухвала, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами. Слідчий суддя діяв у межах глави 26 КПК України і виніс рішення, прямо передбачене п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК (відмова у задоволенні скарги), що, відповідно до ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КПК України виключає апеляційне оскарження таких ухвал.

Нормами чинного кримінального процесуального закону України, зокрема, ч. 4 ст. 399 КПК України передбачена можливість судді-доповідача відмовити у відкритті провадження в тому разі, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому, на вирішення апеляційної скарги по даній категорії проваджень законодавцем визначено 72 години. Проте, протягом вказаного часу, витребувані з Печерського районного суду м. Києва матеріали судового провадження до суду апеляційної інстанції не надійшли, в зв`язку, з метою дотримання строків розгляду даної категорії провадження, було призначене судове засідання.

При цьому, питання про те, яке рішення в такій ситуації має постановити колегія суддів за наслідками обговорення питання про можливість розгляду апеляційної скарги, чинними нормами КПК України не передбачено.

Згідно висновків, викладених в Постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа № 755/10061/18), та в Ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/118), зазначено, що рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.

Тож, враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, які, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року є обов`язковими для застосування, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2025 року.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0000409 від 17 вересня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4