Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників володільця майна - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0002014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодження прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0002014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюють прокурори Подільської окружної прокуратури міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.09.2025 приблизно о 14 год 18 хв., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 54, де в цей час перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У той же день та час між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на грунті раптово виниклих неприязних відносин щодо неналежного паркування останнім транспортного засобу на смузі руху для велосипедів.

Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, що раптово виник та був спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , 25.09.2025, перебуваючи за вищевказаною адресою, приблизно о 14 год. 20 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи с прямим умислом, наніс 1 удар правою рукою в грудну клітину потерпілого. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наніс 3 удари в обличчя ОСОБА_8 , що призвело до втрати рівноваги останнім. У подальшому, внаслідок втрати рівноваги, потерпілий впав із вертикального положення на асфальтне покриття, вдарившись лівою скроневою ділянкою голови.

Внаслідок вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, забою головного мозку з формуванням гострої епідуральної гематоми над лівою скроневою часткою, геморогічних забоїв базально правої скроневої частки, лінійного перелому лівої скроневої кістки.

В подальшому ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_8 від його дій опинився на проїжджій частині у непритомному стані, тобто перебуває у небезпечному для життя стані та позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, маючи можливість надати останньому допомогу, достовірно знаючи про небезпеку, що загрожує життю та здоров?ю ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, прагнучі уникнути кримінальної відповідальності, знехтувавши моральними і правовими нормами, що зобов?язують надати допомогу людям, які перебувають у небезпечному для життя стані, не вжив заходів, необхідних для відвернення небезпеки для здоров?я потерпілого. Натомість, взявши потерпілого обома руками за тулуб, відтягнув його до узбіччя дороги, після чого сів до автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «G-500», та поїхав з місця події, чим залишив потерпілого у стані, що загрожував його життю, без допомоги, хоча мав змогу її надати, чим спричинив тяжкі наслідки для здоров`я ОСОБА_8

02.10.2025 о 20 год. 50 хв. слідчим Подільського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_9 було винесено постанову про проведення невідкладної слідчої дії - проникнення до житла чи іншого володіння, з метою обшуку.

02.10.2025 в період часу з 22 год. 19 хв. по 03.10.2025 13 год. 37 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим проведено невідкладний обшук жилого приміщення за місцем постійного проживання підозрюваного ОСОБА_7 . В ході проведення вказаного невідкладного обшуку слідчим було виявлено та вилучено:

- планшет білого кольору в чохлі чорного кольору, який було поміщено до спеціального пакету № WAR 1359045;

- ноутбук марки «Macbook AIR» срібного кольору, який було поміщено до спеціального пакету № NPU 1413396;

- предмет, зовні схожий на ключ від транспортного засобу марки «Mercedes», який було поміщено до спеціального пакету № 0071644;

- фотоапарат марки «Nikon» чорного кольору, який було поміщено до спеціального пакету № 0071641;

- мобільного телефона марки «Samsung» у пошкодженому стані, який було поміщено до спеціального пакету № 0071639;

- фотоапарат марки «Olympys» білого кольору, який було поміщено до спеціального пакету № 0071640;

- два фотоапарати, які було поміщено до спеціального пакету № NPU 1521864;

- планшета марки «Ipad» помаранчевого кольору, який було поміщено до спеціального пакету № KIV4121460;

Також в ході проведення обшуку на прилеглій до будинку № 16 по вказаній вулиці було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «G-500», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено на територію штраф майданчику за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3.

В подальшому, постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНГ м. Києві зазначені предмети та транспортний засіб, що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вище вказане вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та мають значення речового доказу, тому, на думку автора клопотання, необхідно на вказане майно накласти арешт, оскільки незастосування заборони на відчуження, використання та розпоряджання цим майном може призвести до перепродажі майна, його пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування дійшов висновку, що вищезазначена річ самостійно та в сукупності з іншими фактичними даними мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані, як докази під час судового розгляду.

Крім того, потерпілим ОСОБА_8 , в рамках вказаного кримінального провадження, заявлено цивільний позов з метою відшкодування завданої підозрюваним ОСОБА_7 майнової шкоди у розмірі 700 тис. грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити за вказаних у ньому підстав. Вказав, що потреба накласти арешт на автомобіль зумовлена: необхідністю оглянути автомобіль на предмет наявності пошкоджень, завданих потерпілим ОСОБА_8 , оскільки перевіряються відомості стосовно перешкоджання потерпілим ОСОБА_8 водію ОСОБА_7 як учаснику дорожнього руху; необхідністю провести слідчі дії щодо встановлення факту, що саме на цьому автомобілі ОСОБА_7 залишив місце події 25.09.2025; а також необхідністю забезпечення цивільного позову, поданого потерпілим ОСОБА_8 .

Також надав копію Ухвали Подільського районного суду міста Києва від 06.10.2025 (у справі № 758/15626/25), якою надано дозвіл на проведення обшуку будинку та прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем постійного проживання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою виявлення та вилучення вказаних предметів та транспортного засобу.

Представники володільця майна - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , заперечували проти задоволення клопотання, зокрема вказали, що наявні у ОСОБА_7 та його дружини відео матеріали були передані органам досудового розслідування; сторона захисту ніколи не стверджувала, що потерпілий ОСОБА_8 завдав пошкодження автомобілю, здійснюючи перешкоди водію ОСОБА_7 як учаснику дорожнього руху, тому про можливі ушкодження автомобіля дізналися із клопотання; транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «G-500», д.н.з. НОМЕР_1 , належить гр. ОСОБА_10 , і автомобіль ніколи не належав підозрюваному ОСОБА_7 , що виключає можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позиву потерпілого саме до ОСОБА_7 ; підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував, що залишив місце події 25.09.2025 саме на вказаному автомобілі, тому у доведенні такого факту, як про це заявив прокурор в судовому засіданні - немає потреби; більше того, зазначений автомобіль не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, не може містити сліди такого правопорушення, та факт залишення місця події на певному виді транспортного засобу не впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими обґрунтовано доводи, суд дійшов висновку про те, що його слід частково задовольнити з наступних підстав.

Про факти, встановлені під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зазначено вище. Вказані у клопотанні обставини справи загалом відповідають долученим до нього матеріалам.

Зокрема, в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні №0002014 від 02.10.2025, проведено невідкладний обшук будинку та прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем постійного проживання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою виявлення та вилучення вказаних предметів та транспортного засобу.

Зазначені предмети та транспортний засіб, щодо яких внесено вказане клопотання, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Загальні правила (засади) застосування заходів забезпечення визначені ст. 132 КПК України, за змістом частини 3 якої: застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням; а за змістом частини 5 якої: для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуженню, передачі, перетворенню, використанню, втрати, приховуванню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному випадку виявлені та вилучені предмети, а саме: планшет білого кольору в чохлі чорного кольору, ноутбук марки «Macbook AIR» срібного кольору, фотоапарат марки «Nikon» чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung» у пошкодженому стані, планшет марки «Ipad» помаранчевого кольору, ймовірно, можуть зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матимуть значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Таким чином вилучені речі підпадають під ознаки речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Метою застосування заходу забезпечення - арешту майна є збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя уповноважений оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу в кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини кримінального провадження, та того, що вилучене майно являється речовими доказами, з метою досягнення дієвості кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно (а саме: планшет білого кольору в чохлі чорного кольору, ноутбук марки «Macbook AIR» срібного кольору, фотоапарат марки «Nikon» чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung» у пошкодженому стані, планшет марки «Ipad» помаранчевого кольору), що було вилучено під час обшуку, проведеного 02.10.2025 - 03.10.2025.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують вимоги клопотання про арешт майна, приходжу до висновку про наявність достатнього обґрунтування стороною обвинувачення відповідності вилучених речей критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України, зокрема, що вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Накладення арешту на зазначене вилучене майно може вплинути на досягнення дієвості кримінального провадження, що згідно зі ст. 131 КПК України є загальною метою забезпечення заходу кримінального провадження. Тобто потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи-володільця майна, про який ідеться в клопотанні слідчого. Клопотання подано в строки, визначені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, наявні підставі для арешту майна (а саме: планшет білого кольору в чохлі чорного кольору, ноутбук марки «Macbook AIR» срібного кольору, фотоапарат марки «Nikon» чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung» у пошкодженому стані, планшет марки «Ipad» помаранчевого кольору), визначені ст. 170 КПК України.??

Зазначене дає підстави для задоволення клопотання в цій частині.

Окремо звертається увага, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Щодо арешту фотоапарату марки «Olympys» білого кольору, який було поміщено до спеціального пакету № 0071640 та двох фотоапаратів, які було поміщено до спеціального пакету № NPU 1521864, а також транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі

«G-500», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_10 , слідчий суддя зазначає таке.

Як вказав в судовому засіданні прокурор, потреба накласти арешт на автомобіль зумовлена: необхідністю оглянути автомобіль на предмет наявності пошкоджень, завданих потерпілим ОСОБА_8 , оскільки перевіряються відомості стосовно перешкоджання потерпілим ОСОБА_8 водію ОСОБА_7 як учаснику дорожнього руху; необхідністю провести слідчі дії щодо встановлення факту, що саме на цьому автомобілі ОСОБА_7 залишив місце події 25.09.2025; а також необхідністю забезпечення цивільного позову, поданого потерпілим ОСОБА_8 .

Відповідно до положень ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Натомість підозрюваним ОСОБА_7 не заперечувалися факти щодо того, що він відтягнув потерпілого до узбіччя дороги, після чого сів до автомобіля саме марки «Mercedes-Benz» моделі «G-500» та поїхав з місця події; також підозрюваним ОСОБА_7 не зазначалось, що потерпілий завдав пошкоджень транспортному засобу.

Як встановлено судом, автомобіль «Mercedes-Benz» моделі «G-500», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_10 , яка не є учасником подій 25.09.2025 та учасником кримінального провадження, і автомобіль ніколи не належав підозрюваному ОСОБА_7 .

Прокурором не надано доказів, які б спростовували вказані обставини, а також доказів того, що ОСОБА_10 несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного ОСОБА_7 .

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував, що залишив місце події 25.09.2025 саме на вказаному автомобілі; зазначений транспортний засіб не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, не може містити сліди такого правопорушення, та факт залишення місця події на певному виді транспортного засобу не впливає на кваліфікацію цього кримінального правопорушення

Також, подане слідчим клопотання та пояснення прокурора в судовому засіданні не містять відомостей щодо обґрунтування відповідності окремих вилучених речей (а саме: фотоапарату марки «Olympys» білого кольору та ще двох фотоапаратів без ідентифікаційних ознак) вимогам ст. 98 КПК України щодо визначення речових доказів, зокрема, що вони є матеріальними об`єктами, які містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказане не дає підстав для задоволення клопотання в цій частині.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 131-132, 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, подане слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0002014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 02.10.2025 під час проведення обшуку приватного будинку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- планшета білого кольору в чохлі чорного кольору, який було поміщено до спеціального пакету № WAR 1359045;

- ноутбука марки «Macbook AIR» срібного кольору, який було поміщено до спеціального пакету № NPU 1413396;

- фотоапарата марки «Nikon» чорного кольору, який було поміщено до спеціального пакету № 0071641;

- мобільного телефона марки «Samsung» у пошкодженому стані, який було поміщено до спеціального пакету № 0071639;

- планшета марки «Ipad» помаранчевого кольору, який було поміщено до спеціального пакету № KIV4121460.

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 04.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1