УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1245/23

Провадження № 1-кп/568/11/26

21 січня 2026 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

ознайомившись з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000191 (від 12.08.23 р.) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кролевець Кролевецького району Сумської області, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не депутат, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Клопотання обгрунтовано тим, що 09.08.2024 р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до КУПАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким крадіжки до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та закрити кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, з наступних підстав.

Відповідно обвинувального акту, 23.07.2023 р. ОСОБА_4 перебуваючи поблизу ставка у с. Пустоіванне, Дубенського району, Рівненської області, виявивши у залишеній без нагляду сумці мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9А, вартістю 2266,67 грн., який належить ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрав вказаний мобільний телефон та пішов від ставка, тим самим отримав можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2266,67 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно із ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність, та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінально процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX(далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) викладено у відповідній редакції. Так, положеннями ч. 1 ст.51КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений у ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленного законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 23.07.2023 року. Своїми діями обвинувачений заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2266,67 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн..

Таким чином, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність у даному випадку за ст. 185 КК України, становив 2684 грн.

З огляду на викладене, вищенаведені зміни в законодавстві призвели до часткової декриміналізації діяння, вони мають зворотну дію в часі і тому скасовують кримінальну відповідальність особи у разі заподіяння останньою шкоди у розмірі меншому, аніж встановлено нормою вищезазначеного закону.

Пунктом 4-1 частини 1статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вказане, оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, відповідно дії обвинуваченого не підпадають під кримінально-каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1ст.284 КПК України.

Суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та дійшов висновку про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією

Керуючись ст.ст.4, 5 КК України, ст.ст.7, 9, 284, 371, 372, 479-2 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження - задовільнити.

Кримінальне провадження №0000191 (від 12.08.23 р.) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1