Справа №504/2787/25
Провадження №1-кп/504/671/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта середня, неодруженого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді стрільця-санітара першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.09.2023р. Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.ч.1, 3 ст.321, ст.ст.69, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 07.06.2024р. для проходження військової служби за контрактом;

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст.407 ч.5 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.06.2024р. у справі №521/9103/24 задоволено клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_8 , про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_7 для проходження військової служби за контрактом.

19.06.2024р. громадянином України ОСОБА_7 укладено контракт з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 , про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком до закінчення особливого періоду.

У подальшому, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2024 № 209 ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця-санітара першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 19.06.2024р., тобто з моменту зарахування ОСОБА_7 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_7 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, згідно Указу Президента України від 15 квітня 2025 року №235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб, тобто до 07.08.2025.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, солдат ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 14, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо). Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Проте, солдат ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, приблизно о 20 год. 00 хв. 13.08.2024р. солдат ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності поважних причин, самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка розташовувалась за адресою: АДРЕСА_2 (точне місце дислокації розголошенню не підлягає з міркувань безпеки).

Незаконно перебуваючи поза місцем служби, солдат ОСОБА_7 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Надалі, 21.05.2025 солдата ОСОБА_7 затримано співробітниками Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві зареєстрованого за адресою м. Одеса, просп. Князя Володимира Великого, 106.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрілець-санітар першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 13.08.2024р. о 20 год. 00 хв. самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка розташовувалась за адресою: АДРЕСА_2 та перебував поза її межами, а саме вдома по 21.05.2025, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження, щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України, з чим погодився прокурор та захисник.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.407 ч.5 КК України, за ознаками самовільного залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є високими, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_7 , те, що він раніше судимий, був звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, перебуває на «Д» обліку внаслідок вживання наркотичних речовин, має захворювання, негативно характеризується за місцем служби, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до положень ст.66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до положень ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

В судових дебатах прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 просив обрати обвинуваченому реальну міру покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі (з врахуванням не відбутого покарання за попереднім вироком).

Захисник-адвокат просив врахувати обставини, що пом`якшують покарання, та призначити обвинуваченому мінімальне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Обвинувачений погодився із думкою прокурора.

За таких обставин, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_7 покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, передбачене санкцією ч.5 ст.407 КК України.

Підстав для застосування положень статтей 69 та 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 засуджений 25.09.2023р. Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.ч.1, 3 ст.321, ст.ст.69, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. В подальшому ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 07.06.2024р. ОСОБА_7 звільнений умовно-достроково, як особа, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом.

Оскільки до обвинуваченого було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання для проходження військової служби за контрактом, і він протягом невідбутої частини покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 81, ст. 71 КК України частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 25.09.2023р.

Обвинувачений був затриманий 21.05.2025р., надалі ухвалою слідчого судді та в подальшому ухвалою Доброславського райсуду Одеської області останньому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і більше на волі він не знаходився.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З огляду на викладене, строк попереднього ув`язнення рахується з моменту затримання особи, якщо таке мало місце до набрання вироком законної сили.

У зв`язку із чим, на підставі ч.5 ст.72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, з моменту фактичного затримання - з 21.05.2025 року, по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання призначеного за даним вироком невідбуте покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 25.09.2023р. і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, з моменту фактичного затримання - з 21.05.2025 року, по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1