Провадження № 1-кп/211/1926/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області кримінальне провадження №1-кп/211/751/25 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, освіту не отримував, раніше не судимий, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами відповідно до:

- постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 по справі № 177/2029/23, яка вступила в законну силу 24.10.2023, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування т/з строком на 5 років та безоплатного вилучення т/з;

- постанови Довгинцівського р/с м. Кривого Рогу від 17.04.2023, по справі №211/849/22, яка набрала законної сили 28.04.2023, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування т/з строком на 5 років та безоплатного вилучення т/з;

- постанови Довгинцівського р/с м. Кривого Рогу від 06.03.2024, по справі №211/1455/24, яка набрала законної сили 19.03.2024, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 грн. з позбавленням права керування т/з строком на 10 років та безоплатного вилучення т/з; постанови Довгинцівського р/с м. Кривого Рогу від 14.03.2024, по справі №211/372/24, яка набрала законної сили 26.03.2024 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 ч. 5 ст. 126 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування т/з строком на 5 років та безоплатного вилучення т/з.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_5 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що в нього відсутнє водійське посвідчення та про наявність вказаних постанов суду, будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання постанов суду, що набрали законної сили, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 15.09.2024, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_1 . В подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.

Так, близько о 21.15 год., 15.09.2024, по вул. Лугова, 4, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, обвинувачений ОСОБА_5 здійснював керування транспортним засобом «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами та з ознаками наркотичного сп`яніння, де був зупинений працівниками патрульної поліції

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

23 вересня 2025 року у приміщенні Криворізької східної окружної прокуратури між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної прокуратури ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до ч.2 ст. 468 КПК України.

Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 382 та покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, і призначити останньому узгоджене сторонами покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить суд затвердити угоду і призначити йому узгоджене сторонами покарання.

У судовому засіданні захисник пояснив, що він не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором. Вважає, що умови угоди відповідають інтересам його підзахисного.

Суд, заслухавши думку сторін угоди щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно аб. 1 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра, щиро розкаявся, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а визначене покарання - нормам кримінального закону. Підстав для відмови в її затвердженні судом не встановлено.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Виходячи з цього, суд уважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної прокуратури ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням, з встановленням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався. Суд уважає, що підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат немає.

Питання речових доказів суд уважає необхідним, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.468, 471-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 23 вересня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання звільнити, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: DVD-диск з відеозаписами з бодікамер зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1