Номер провадження: 11-сс/813/2223/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргоюОСОБА_6 на бездіяльністьслідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000193, внесеного до ЄРДР 01 червня 2023 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000193, внесеного до ЄРДР 01 червня 2023 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вимоги даної скарги не можуть бути предметом судового розгляду у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки порушені у скарзі ОСОБА_6 питання виходять за межі повноважень слідчого судді, визначених ч. 2 ст. 307 КПК України, та є втручанням у повноваження слідчого у даному кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що не погоджуються з ухвалою слідчого судді та вважає її необґрунтованою та незаконною, посилаючись на порушення його права на захист та доступу до суду.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що права та обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення злочину, а вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого здійснюється особою, яка прийняла заяву.

На підставі наведено апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду.

ОСОБА_6 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Оскільки інші учасники провадження належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомили, з клопотанням про відкладання не зверталася, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Як видно зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді, вона відповідає вимогам зазначених норм закону та слідчий суддя належним чином мотивував своє рішення, при цьому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу апелянта на наступне.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та/або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні до слідчого судді, наведений у п.п. 1-11 ч. 1 статті 303 КПК України. Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду на іншій стадії кримінального провадження - зокрема, під час підготовчого провадження згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя вправі відмовити у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, бездіяльність, пов`язана із нездійсненням процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язаний здійснити, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути оскаржена виключно щодо тих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язані вчинити саме у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, але з різних причин їх не вчиняє (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 "Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування").

Із змісту скарги, поданої ОСОБА_6 до слідчого судді, убачається, що останній оскаржує бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 , яка полягала у нездійсненні упродовж тривалого часу процесуальної дії з врученням пам`ятки про процесуальні права та обов`язків потерпілого у кримінальному проваджені №0000193, внесеному до ЄРДР 01 червня 2023 року, та просить зобов`язати слідчого вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язків потерпілого (а.с.2 т.1)

За встановлених обставин, ОСОБА_6 фактично просить зобов`язати слідчого залучити його, як потерпілого у кримінальному провадженні, надавши пам`ятку про права та обов`язки, що фактично суперечить змісту ст. 55 КПК України, що за своєю суттю свідчить про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого, тому можливість оскарження такої бездіяльності вимогами ст. 303 КПК України не передбачена, апеляційний суд доходить переконання про те, що рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою прийнято відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України та, як наслідок, відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Також слідчим суддею слушно зауважено, що у даному кримінальному провадженні слідчим винесено постанову від 27 грудня 2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим, яка була предметом судового контролю, та ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 31 липня 2025 року (справа №523/13425/25; провадження №1-кс/523/6621/25) зазначене рішення слідчого не скасовано.

Вказане, на думку колегії суддів, свідчить про оскарження постанови слідчого поза порядком, передбаченим кримінально процесуальним законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000193, внесеного до ЄРДР 01 червня 2023 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3