У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_3 ,

потерпілі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисник-адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачена: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002321 від 06.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, з середньою освітою, працюючої ФОП « ОСОБА_8 » на посаді директора, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше не судимоїу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

05.11.2025 близько 19 години 10 хвилин водій ОСОБА_9 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «VolkswagenID 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись біля будинку № 71 по вул. Європейська зі сторони вул. Ярослава Мудрого в с. Фурси, Білоцерківського району, Київської області, в напрямку до м. Сквира, Білоцерківського району, Київської області, в порушення вимог:

- п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі»;

- п.10.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху»;

- п.16.13 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч»,

Проявила неуважність та безпечність, не відреагувала на зміну дорожньої обстановки, перед будь якою зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним, перед розворотом ліворуч, не надала дорогу автомобілю марки «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія : ОСОБА_5 , який рухався рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку та мав перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав наступні пошкодження: закритий перелом лівого наколінника, забій правого наколінника, виростка правої стегнової кістки, виростків лівої великої гомілкової кістки, рани на правому ліктьовому суглобі та на лівій кисті, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тому що для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більше ніж 3 тижні, та пасажир автомобіля марки «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав наступні ушкодження: вивих голівки правої плечової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Своїми діями водій ОСОБА_7 , порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3(б),10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, що в сукупності знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими.

Обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому, заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими, посилаючись на те, що повністю відшкодувала завдану шкоду, щиро розкаялась, вину визнала в повному обсязі, раніше ніколи не притягувалась до кримінальної відповідальності. Розуміє суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання про закриття кримінального провадження підтримали, заявили клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченою, а також суду пояснили, що шкода відшкодована обвинуваченою, будь-яких претензій до обвинуваченої вони не мають, з обвинуваченою примирилися, про що надали суду письмові заяви.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження не заперечувала.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст.56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі (ч. 3 ст. 12 КК України).

Відповідно до ч. 4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким, який вчинено з необережності та карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених уст.46ККУкраїни підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, раніше не судима, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, у скоєному щиросердно розкаялась. Шкоду, заподіяну потерпілим внаслідок вчиненого нею злочину, відшкодувала. Потерпілі проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності не заперечували та будь-яких претензій до обвинуваченої не мають, з обвинуваченою примирилися, що підтверджується відповідними заявами потерпілих та позицією, яку потерпілі висловили під час проведення підготовчого судового засідання, запевнили суд, що примирилися з обвинуваченою та не мають до неї жодних претензій матеріального чи морального характеру.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно.

На стадії підготовчого судового розгляду кримінального провадження в суді обвинувачена ОСОБА_7 примирилась з потерпілими та відшкодувала заподіяну нею шкоду.

Суд враховує правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду від 13 серпня 2019 р. у справі № 537/1772/17 (провадження № 51-1493км19), де суд зазначив, що згідно з положеннями закону України про кримінальну відповідальність, примирення винного з потерпілим означає досягнення між ними угоди, в якій зафіксовано, що потерпілий примирився з винним, задоволений вжитими останнім заходами з відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди і внаслідок цього не заперечує проти звільнення винного від кримінальної відповідальності (чи просить про таке звільнення).

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням потерпілих із обвинуваченою, закривши кримінальне провадження стосовно останньої, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Арешт накладений за ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2025 по справі №357/18446/25, 1-кс/357/2419/25 та по справі №357/18446/25, 1-кс/357/2420/25, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати відсутні.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закривається на підставі ст.46ККУкраїни у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілими, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 56, 284, 285, 286, 288, 314, 372 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілими, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002321 від 06.11.2025 відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України закрити.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України скасувати:

- арешт на автомобілі марки «VolkswagenID 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 та «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_3 , накладений ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2025 по справі №357/18446/25, 1-кс/357/2419/25 та по справі №357/18446/25, 1-кс/357/2420/25.

Речові докази:

-автомобіль «VolkswagenID 4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 від 22.11.2023, після набрання ухвали законної сили, повернути власнику.

-автомобіль «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ПСП «України» відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 14.05.2013, після набрання ухвали законної сили, повернути власнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Білоцерківськийміськрайонний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_10