Справа № 686/7030/14-к
Провадження № 1-кс/686/325/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої групи та групи прокурорів у кримінальному провадженні,

встановив:

на розгляд слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчої групи у складі слідчих першого СВ (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому у складі: ОСОБА_4 старший слідчогї групи, ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та групу прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провдженнях слідчих ТУ ДБР Хмельницької обласної прокуратури у складі: ОСОБА_13 старшого групи прокурорів, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у кримінальному провадженні №0000108 від 22.05.2017 року за ч.1 ст.367 КК України.

Як підстави для відводу слідчого заявник вказує, що вказані слідчі та прокурори проявляють упередженість у вищевказаному кримінальному провадженні, слідство здійснюється формально з порушенням процесу та законодавства. Окрім того, вказує на неодноразове скасування постанов слідчих та прокурорів у даному провадженні.

Заявник вимоги заяви підтримав просить її задовольнити.

Слідчі та прокурори в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

Дослідивши докази, подані учасниками справи, у сукупності та взаємозв`язку між собою, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів заяви вбачається, що першим СВ (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108 від 22.05.2017 року за ч.1 ст.367 КК України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що заявник вказує на те, що слідчими та прокурорами в процесі досудового розслідування не здійснили тих слідчих та процесуальних дій на встановлення обставин, вказаних потерпілим. Окрім того, вказує, що слідчим винесено незаконні та необґрунтовані, на думку заявника, процесуальні рішення та проявляють упередженість при здійснені досудового розслідування.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Формою процесуального реагування на прояви упередженого ставлення слідчого/прокурора до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, є подання такою особою заяви про відвід слідчого/прокурора в порядку ст.77 КПК України.

Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам - членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 на 114-й сесії «Про підвищення ефективності внутрішніх засобів правового захисту» декларує, що кожен, чиї права і свободи, викладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору з підстав передбачених ст.77 КПК України.

Так ч. ч. 3, 4 ст. 80 КПК України, передбачають, зокрема, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження, а заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурору - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

Більше того, вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор безумовно підлягає відводу, визначений частиною 1 ст. 77 КПК України.

Між тим, згідно з ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Окреслюючи загальні завдання кримінального провадження, законодавець в статті 2 чинного КПК України вважає необґрунтований процесуальний примус до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, несумісним із поняттям «неупереджене розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

У рішенні «Меріт проти України» ЄСПЛ зазначав, що норма про вичерпання всіх національних засобів правового захисту не є абсолютною, як і не є такою, що застосовується автоматично; встановлюючи, чи була норма дотримана, необхідно враховувати відповідні обставини конкретної справи.

Оцінюючи вищенаведену інформацію в контексті приписів ст. 77 КПК України, слідчий суддя вважає, що процесуально поведінка дізнавача не узгоджується з вимогами щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, передбаченими ст. 2, 9 КПК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, вважає необхідним відвести слідчих та прокурорів, оскільки вважає, що заявником було доведено обставини, які викликають сумніви в їх об`єктивності та неупередженості під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, а протилежного слідчими чи прокурорами доведено не було.

Керуючись ст. ст. 2, 26, 77, 80, 81, 83, 107, 309 КПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести слідчу групу у складі слідчих першого СВ (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому у складі: ОСОБА_4 старший слідчогї групи, ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та групу прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провдженнях слідчих ТУ ДБР Хмельницької обласної прокуратури у складі: ОСОБА_13 старшого групи прокурорів, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у кримінальному провадженні №0000108 від 22.05.2017 року за ч.1 ст.367 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 14.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1