Провадження № 1-кс/932/7056/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000090 від 23 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу нагляду за додержанням законів територіальним управлінням Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000090 від 23 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську,здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 23 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2-3 зазначеного договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 №2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади та Збройних Сил Російської Федерації (далі ЗС РФ) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Своїх злочинних цілей представники влади і ЗС РФ вирішили досягти зокрема шляхом створення і фінансування терористичної організації на території України.

Так, 07 квітня 2014 року в м. Донецьку Донецької області під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади РФ та ЗС РФ створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»). Координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється невстановленими на цей час представниками влади та ЗС РФ, окремими іноземними громадянами, а також окремими суб`єктами господарської діяльності та громадянами України, лояльними до ідей та діяльності «ДНР».

Указана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки; чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організацій; а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Так, на учасників силового блоку терористичної організації «ДНР» покладаються наступні обов`язки:

- систематична організація та здійснення актів застосування збройної сили проти держави України у особі представників сил АТО та ООС, зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

- створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності;

- вербування нових учасників до складу силового блоку терористичних організацій «ДНР» та, організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

- вчинення терористичних актів та диверсій на інший території України;

- захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО/ООС та забезпечення власної злочинної діяльності;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

- силова підтримка учасників політичного блоку незаконних утворень «ДНР», захоплення, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

Водночас на учасників політичного блоку терористичної організації «ДНР» покладаються обов`язки:

- створення так званих «органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності;

- видача документів, які мають ознаки нормативно-правових актів, від імені нелегітимних «органів державної влади «ДНР»;

- організація та проведення незаконних референдуму та виборів на територіях, підконтрольних «ДНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення Донецької області щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії між лідерами «ДНР», представниками влади та ЗС РФ з метою координації дій щодо застосування актів збройної сили проти держави України, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для здійснення актів застосування збройної сили проти держави України, зокрема протидії правоохоронним органам та силам АТО/ООС;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України і осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» та для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.

Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організацій є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, так звана «Донецька народна республіка» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією. При цьому, терористична діяльність охоплює зокрема організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у них (ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»).

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Донецької народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області, в т.ч. м. Донецьк Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, Російської Федерації на території Донецької області так званої «ДНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Так, наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Відповідно до вказаного наказу вся територія Донецького району Донецької області з 07 квітня 2014 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована РФ територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасова окупація РФ територій України, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав.

Згідно п. 6 ст. 1-1 зазначеного Закону окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Згідно п. 7 ст. 1-1 вказаного Закону тимчасово окупована Російською Федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 вказаного Закону тимчасово окупована територія визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Представниками Російської Федерації спільно з представниками терористичної організації «ДНР», яка є частиною окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області було створено підпорядковану, керовану та фінансовану РФ окупаційну адміністрацію, в склад якої входять органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України, в тому числі незаконний орган т.зв. «Генеральную прокуратуру Донецкой Народной Республики», що підпорядковувався керівникам терористичної організації «ДНР».

15 квітня 2016 року «Постановлением Народного Совета ДНР» прийнято «Закон Донецкой Народной Республики «О прокуратуре № 122-IНС» - далі «Закон», яким визначено основні засади діяльності вищевказаного незаконного органу т.зв. «Генеральной прокуратуры Донецкой Народной Республики».

Відповідно до ст. 1 «Закону» «Прокуратура Донецкой Народной Республики единая государственная централизованная система органов, осуществляющих от имени Донецкой Народной Республики надзор за соблюдением Конституции Донецкой Народной Республики, исполнением законов и нормативных правовых актов Главы Донецкой Народной Республики, действующих на территории Донецкой Народной Республики.».

Згідно з ст. 4 «Закону» «Прокуратура Донецкой Народной Республики составляет единую государственную централизованную систему органов (далее органы прокуратуры) и учреждений и действует на основе подчинения нижестоящих прокуроров вышестоящим и Генеральному прокурору Донецкой Народной Республики.».

Відповідно до ст. 12 «Закону» «Систему прокуратуры Донецкой Народной Республики составляют Генеральная прокуратура Донецкой Народной Республики, прокуратуры городов и районов, приравненные к ним военные и другие специализированные прокуратуры, научные и образовательные организации, редакции печатных изданий, являющиеся юридическими лицами.».

Згідно з ст. 43 «Закону» «Служба в органах и учреждениях прокуратуры является государственной службой. Прокурорские работники являются государственными служащими, исполняющими обязанности по должности государственной службы с учетом требований настоящего Закона. Правовое положение и условия службы прокурорских работников определяются настоящим Законом и действующим законодательством Донецкой Народной Республики.».

В подальшому, 31 серпня 2018 року «Постановлением Народного Совета ДНР» прийнято «Закон «О прокуратуре № 243-IНС» далі «Закон». Відповідно до ст. 1 «Закону» «Прокуратура Донецкой Народной Республики единая государственная централизованная система органов, осуществляющих надзор за соблюдением Конституции Донецкой Народной Республики и исполнением законов, надзор за соблюдением прав и свобод человека и гражданина, уголовное преследование в соответствии со своими полномочиями, а также выполняющих иные функции.»

Відповідно до ст. 4 «Закону» «Прокуратура Донецкой Народной Республики составляет единую централизованную систему органов (далее органы прокуратуры) и действует на основе подчинения нижестоящих прокуроров вышестоящим и Генеральному прокурору Донецкой Народной Республики.».

Згідно з ст. 12 «Закону» «Систему прокуратуры Донецкой Народной Республики составляют Генеральная прокуратура Донецкой Народной Республики, являющаяся юридическим лицом, прокуратуры городов, районов и межрайонные прокуратуры, организации прокуратуры.»

Відповідно до ст. 41 «Закону» «Служба в органах прокуратуры является государственной службой. Прокурорские работники являются государственными служащими, исполняющими обязанности по должности государственной службы с учетом требований настоящего Закона. Правовое положение и условия службы прокурорских работников определяются настоящим Законом.»

Згідно з ст. 47 «Закону» «Прокурорам, следователям в соответствии с занимаемыми ими должностями и стажем работы пожизненно присваиваются классные чины. Генеральным прокурором Донецкой Народной Республики могут быть присвоены классные чины или специальные звания другим прокурорским работникам.».

Зазначені незаконні т.зв. нормативно-правові акти, видані представниками «ДНР», приймались всупереч чинного законодавства України, є протиправними й такими, що суперечать основоположним принципам Конституції України та іншим законодавчим актам України.

У свою чергу громадянка України ОСОБА_6 , маючи достатній рівень юридичної освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом окупації частини Донецької області, розуміючи, що видані представниками створеної за підтримки та під контролем РФ терористичної організації «ДНР» нормативно-правові акти є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, після захоплення м. Донецьк Донецької області представниками терористичної організації «ДНР» у період часу з 2015 року по 2017 рік, керуючись власними ідеологічними та політичними мотивами, добровільно виїхала на тимчасово окуповану територію Донецької області.

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 17 жовтня 2017 року, ОСОБА_6 , яка перебувала на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області, та була обізнана про факт ведення РФ агресивної війни проти України, діючи умисно, розуміючи суспільну небезпечність своїх діянь та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, поділяючи погляди учасників та мету терористичної організації «ДНР», діючи з мотивів невизнання законності і легітимності повноважень органів державної влади України, з метою укріплення незаконної влади «ДНР» та досягнення мети вказаної терористичної організації - вчинення терористичних злочинів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на участь у терористичній організації т.зв. «Донецькой Народной Республике», перебуваючи в приміщенні за адресою: м. Донецьк, вул. Генерала Антонова, 2, добровільно надала згоду невстановленим досудовим розслідуванням представникам держави-агресора та представникам терористичної організації «ДНР» на добровільне зайняття посади в незаконному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області, шляхом добровільного зайняття посади «пресс-секретаря Генеральной прокуратуры Донецкой Народной Республики» у самопроголошеному, незаконному органі т.зв. «Генеральной прокуратуре Донецкой Народной Республики».

В подальшому, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 в період часу з 17 жовтня 2017 року по 25 лютого 2022 року (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), обіймаючи вищевказану посаду та виконуючи відповідні функції з освітлення діяльності незаконного органу т.зв. «Генеральной прокуратуры Донецкой Народной Республики», перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), діючи у якості «пресс-секретаря Генеральной прокуратуры Донецкой Народной Республики», з метою укріплення незаконної влади «ДНР» та впевнення місцевого населення у легітимності злочинної діяльності зазначеного вище політичного підрозділу терористичної організації, перебуваючи на території м. Донецьк Донецької області, доповідала у засобах масової інформації про роботу незаконно створеної «Генеральной прокуратуры Донецкой Народной Республики», зокрема:

- про можливість подачі онлайн заяв про вчинення правопорушень, зокрема з боку органів та посадових осіб державної влади та місцевого самоврядування України, військовослужбовців Збройних Сил України, Національної гвардії, фізичних та юридичних осіб, про що 17 жовтня 2017 року викладено відеозапис у мережі Інтернет, зокрема на відеохостингу YouTube під назвою «Справедливость «Онлайн»;

- про діяльність т.зв. «Генеральної прокуратури ДНР» щодо визнання т.зв. «Верховным судом ДНР» екстремістськими Служби безпеки України та Головного управління розвідки Міністерства оборони України, про що 05 жовтня 2020 року викладено відеозапис у мережі Інтернет, зокрема на відеохостингу YouTube під назвою «Генеральная прокуратура ДНР заявила о признании СБУ и ГУР экстремистскими организациями»;

- про проведення загальної мобілізації на тимчасово окупованій території Донецької області з 19 лютого 2022 року та адміністративну і кримінальну відповідальність за ухилення від проходження т.зв. «військової служби», про що 25 лютого 2022 року викладено відеозапис у мережі Інтернет, зокрема на відеохостингу YouTube під назвою «Генпрокуратура ДНР о мобилизации в ДНР».

З урахуванням викладеного, ОСОБА_6 створювала умови для діяльності терористичної організації «ДНР» на території міста Донецьк Донецької області та неконтрольованій території Донецької області, уявно впевнюючи місцеве населення у легітимності злочинної діяльності самопроголошеного, незаконного органу т.зв. «Генеральной прокуратуры Донецкой Народной Республики», законності і правомірності дій її членів, пропагуючи таким чином ідеологію тероризму, викликаючи страх у місцевого населення і органів місцевого самоврядування щодо розправи над ними у разі опору існуючому злочинному режиму, тим самим взяла активну участь у діяльності терористичної організації «ДНР».

11 вересня 2025 року складене повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а участі у терористичній організації.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 11 вересня 2025 року було здійснено в порядку, передбаченому ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, а саме шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також шляхом вручення його копії захиснику підозрюваної.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності, зокрема:

- повідомленням з оперативного підрозділу про вчинення кримінального правопорушення від 20 червня 2025 року, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишній працівник Управління МВС України на Донецькій залізниці, виїхала на ТОТ України, перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану та зайняла посаду «начальника прес-центру генеральної прокуратури днр рф», тим самим надає допомогу іноземній державі-агресору в проведенні підривної діяльності проти України;

- протоколом огляду інтернет-ресурсу від 18 серпня 2025 року, згідно з яким на відеохостингу «YouTube» були оглянуті відеозаписи та текстові публікації на каналах «Генеральна прокуратура ДНР» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , «Телеканал «Оплот ТВ» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також сторінку інтернет-видання «ДНР ОНЛАЙН» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтвердили той факт, що після звільнення з органів внутрішніх справ у 2015 році ОСОБА_10 повернулася до ТОТ України до м. Донецьк, де зайняла керівну посаду у т.з. «Генеральній прокуратурі днр рф»;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які на пред`явлених фотографіях упізнали особу, яка вдома ї як ОСОБА_6 ;

- протоколами огляду інтернет-ресурсів за участі свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , згідно з яким на відеохостингу «YouTube» були оглянуті відеозаписи та текстові публікації на каналах «Генеральна прокуратура ДНР» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , «Телеканал «Оплот ТВ» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також сторінку інтернет-видання «ДНР ОНЛАЙН» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , і свідки на відеозаписах та фотографіях упізнали жінку, яку знають як ОСОБА_6 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

11 вересня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про її виклик на 15, 16, 17 вересня 2025 року на 10:00 годин до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР у м. Краматорську (м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 94) опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» (№186 (8111), яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту публікації повідомлення про підозру ОСОБА_6 в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, остання є підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні.

15, 16, 17 вересня 2025 року підозрювана ОСОБА_6 за викликом до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР у м. Краматорську (м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 94) не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, 20 вересня 2025 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені фактичні дані, що підозрювана ОСОБА_6 знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» встановлено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до якого Донецький район Донецької області з 07 квітня 2014 року відноситься до території, тимчасово окупованих російською федерацією.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_6 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, перебуває на тимчасово окупованій території України, тому, відповідно діючого законодавства зазначена особа належним чином повідомлена про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше як два рази), перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області України, займаючи посаду у незаконно створеному правоохоронному органі так званої «ДНР», у зв`язку із чим її оголошено у розшук за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Таким чином, слідчий вважає, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні №000090 від 23 червня 2025 року за ч. 1 ст. 258-3 КК України стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримав клопотання, просив його задовільнити.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та пояснила, що особа має право бути особисто повідомленою про здійснення відносно неї досудового розслідування. В той же час відсутні докази повідомлення ОСОБА_6 . Сторона обвинувачення не надала доказів того, що жінка на відео в інтернеті саме ОСОБА_6 і що вона взагалі жива. Можливо вона вже змінила місце роботи. Вважає, що не всі засоби для повідомлення були використані не встановлено номер телефону, наявність сторінок в соціальних мережах. На її думку ОСОБА_6 не набула статусу підозрюваної, оскільки їй не було особисто вручене повідомлення про підозру. Особа має право на захист і вибір захисника, в той час як ОСОБА_6 позбавлена можливості реалізувати такі свої права.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши долучені до клопотання докази, слідчим суддею встановлене наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 297-1 КПК України якщо у кримінальному провадженні повідомлено про підозру декільком особам, слідчий, прокурор вправі звернутися до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування лише стосовно тих підозрюваних, щодо яких наявні передбачені частиною другою цієї статті підстави, а стосовно інших підозрюваних подальше досудове розслідування у цьому самому кримінальному провадженні здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук; 5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

У провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську за процесуального керівництва Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000090 від 23 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

11 вересня 2025 року відповідно до вимог ст. 276, 277, 278 КПК України стосовно ОСОБА_6 складене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, однак останній повідомлення про підозру особисто не вручене, внаслідок не встановлення її місцезнаходження на території будь якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Встановлено, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території Донецької області України, про що свідчать матеріали справи.

11 вересня 2025 року згідно з вимогами ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень. Так, повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 на 15, 16 та 17 вересня 2025 року о 10 год. 00 хв. опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» №186 (8111) від 11 вересня 2025 року, яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та 11 вересня 2025 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та обґрунтованість оголошеної їй підозри повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією частини Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, належним чином повідомлена про дати, місце проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000090від 23 червня 2025 року, однак, до органу досудового розслідування за викликом слідчого не з`явилася, її місце перебування невідоме, 20 вересня 2025 року постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Слідчий суддя, одночасно з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. theUnitedKingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom»).

He вирішуючи питання щодо доведеності вини та кваліфікації дій підозрюваної, а виходячи лише з фактичних даних, які містяться в матеріалах, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР за №0000090 від 23 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 297-1 КПК України, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 23 червня 2025 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянки України, уродженки м. Донецьк, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про здійснення спеціального досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1