Справа № 991/3768/24
Провадження 1-кп/991/43/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 грудня 2025 року Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_2 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , та захисника ОСОБА_4 , подане в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0000164.

Судове засідання проведено за участі сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_14 .

У процесі розгляду суд встановив:

1.На розгляді судді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000164 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.

2.29 вересня 2025 року до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 .

У своєму клопотанні захисник зазначив, що ухвалою слідчого судді ВАКС від 16 червня 2022 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі в 1 116 450 гривень з покладенням низки обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

23 червня 2022 року на підставі зазначеної вище ухвали ОСОБА_3 , юридичною особою ПРАТ «УКРСИБІВЕСТ», ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 була внесена застава у визначеному розмірі.

Після закінчення строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 , строк яких діяв до 10 листопада 2022 року, прокурор не зверталась із клопотанням про продовження строку їх дії.

18 липня 2023 року було завершено досудове розслідування у цьому кримінальному провадження та направлено обвинувальний акт у ньому до суду. Перехід до судової стадії захисник вважає однією з ключових нових обставин, що вимагає перегляду запобіжного заходу.

07 вересня 2023 року ухвалою слідчого судді ВАКС у справі № 991/7593/23 розмір застави зменшено до 918 450 грн.

З моменту постановлення останньої ухвали про зменшення застави пройшов значний період часу. За цей період обвинувачений ОСОБА_3 демонстрував і продовжує демонструвати зразкову процесуальну поведінку, що повністю спростовує існування будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що є захисник вважає новою обставиною, яка вимагає перегляду запобіжного заходу.

Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 має міцні соціальні та родинні зв`язки, постійне місце проживання та офіційну роботу, що, згідно зі статтею 178 КПК України, є обставинами, що зменшують ймовірність ризиків.

Просив урахувати факти щодо особи обвинуваченого 1) належна процесуальна поведінка, 2) соціальні та родинні зв`язки, 3) поїздки закордон та повернення під час дії запобіжного заходу.

Ризик перековування нівелюється зразковою процесуальною поведінкою обвинуваченого, який з`являвся на всі виклики. Факт того, що він 13 разів виїжджав за кордон та щоразу повертався в Україну є системною поведінкою, яка свідчить про відсутність наміру переховуватись.

Ризик знищення, приховування або спотворення доказів є вичерпаним з огляду на стадію провадження.

Ризику незаконного впливу на свідків, іншого обвинуваченого, експерта значно знизився або нівельований переходом до судового розгляду, де допит свідків відбувається відкрито.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Прокурор не надав жодних конкретних, підтверджених доказами, фактів наявності цього ризику. Обвинувачений не притягався до жодної відповідальності з моменту застосування запобіжного заходу, що свідчить про суто гіпотетичний характер цього ризику, що є недостатньою підставою для застосування запобіжного заходу.

Просив урахувати додаткове фінансове забезпечення провадження, адже на майно ОСОБА_3 накладено арешт, а втрата контролю над майном такого розміру є фінансовим стримуючим засобом.

Захисник просив урахувати зміну обставин та погіршення фінансового стану заставодавців ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 . Зокрема, у заставодавця ОСОБА_21 виникла необхідність фінансування лікування її доньки, якій рекомендовано оперативне лікування у плановому порядку. Наявність таких обставин, у сукупності з тим, що обвинувачений довів свою належну поведінку, робить подальше утримання застави, яка необхідна для забезпечення життєвих та медичних потреб його оточення, непропорційним обмеженням прав.

Серед аргументів захисника на користь зміни запобіжного заходу клопотання містить доводи про неправомірну кваліфікацію злочину та непропорційність застави.

Отже, адвокат просив скасувати запобіжний захід у вигляді застави та повернути кошти заставодавцям або змінити запобіжний захід шляхом зменшення розміру застави до 217 500 грн, тобто у межах, встановлених для тяжких злочинів.

2.1.У судовому засіданні 13 жовтня 2025 року та 09 грудня 2025 року захисник ОСОБА_2 та обвинувачений ОСОБА_3 підтримали клопотання, просили його задовольнити. Останній просив зважити на те, що заставодавці несуть збитки в силу тривалого зберігання застави на рахунках суду.

2.2.Прокурор ОСОБА_6 заперечила щодо задоволення клопотання. Аргументувала свою позицію таким. Питання щодо зміни запобіжного заходу неодноразово було предметом перевірки судом, нових обставин сторона захисту не навела. Застава є безстроковим запобіжним заходом, заставодавці добровільно ризикували вносячи її. Ризики кримінального провадження є актуальними.

2.3.Захисник ОСОБА_10 підтримала клопотання.

3.У судовому засіданні 09 грудня 2025 року захисник ОСОБА_4 також звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 .

У своєму клопотанні захисник зазначив, що 13 листопада 2023 року ухвалою ВАКС у справі № 991/9806/23 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1 073 600 грн.

Захист ОСОБА_5 вважає, що існують підстави для зміни запобіжного заходу на особисте зобов?язання, оскільки: 1) внаслідок російської агресії на території України зазнала руйнувань квартира ОСОБА_5 в м. Києві, ремонт якої потребує значних коштів. Крім цього, 11 червня 2024 року внаслідок ракетного удару була зруйнована квартира у м. Дніпрі, яка належала матері ОСОБА_5 . Руйнування двох квартир за останні два роки спричинило скрутне фінансове становище для сім?ї ОСОБА_5 ; 2) остання має бездоганну процесуальну поведінку, а визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України ризики відсутні. Так, ОСОБА_5 з`являлася у всі судові засідання та демонструвала своїми діями заінтересованість у якнайшвидшому розгляді справи. Крім того, ОСОБА_5 не вчинила жодних дій направлених на протидію кримінальному провадженню. Слід також врахувати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, а справа на даний час розглядається судом. Від моменту повідомлення підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування сторона обвинувачення констатує, що усі можливі докази уже зібрані, свідки допитані, жодні інші слідчі та процесуальні дії вчинятися не будуть. За таких обставин, перехід до стадії судового розгляду істотно зменшує ризики знищення доказів та впливу на свідків, оскільки слідчі дії направлені на збирання доказів та фіксацію показань органом досудового розслідування вже не здійснюються.

Отже, адвокат просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на особисте зобов`язання, а заставу повернути заставодавцю ОСОБА_24 .

3.1.Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання своїх захисників. Повідомила, що у жодній з пошкоджених квартир не проживає. Водночас, є потреба у проведенні ремонту квартири у м. Києві, яку попередньо потрібно прибрати після пожежі, що коштує орієнтовно 420 000 грн.

3.2.Прокурор ОСОБА_6 заперечила щодо задоволення клопотання. Аргументувала свою позицію таким. У жодній із пошкоджених квартир обвинувачена не проживає. Застава за неї внесена іншою особо. Ризики кримінального провадження є актуальними. Обставини, які стали підставою для зміни запобіжного заходу, продовжують існувати.

3.3.Захисник ОСОБА_10 підтримала клопотання.

4.Заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, дослідивши матеріали, що надані до клопотання, суд дійшов таких висновків.

5.Відповідно до ухвали Вищого антикорупційного суду від 16 червня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави в розмірі 1 116 450 грн.

Ухвалою слідчого судді ВАКС у справі № 991/7593/23 07 вересня 2023 року розмір застави зменшено до 918 450 грн.

5.1.Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 23 червня 2022 року ОСОБА_5 визначено розмір застави 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 488 600 грн.

Ухвалою слідчого судді ВАКС у справі № 991/9806/23 13 листопада 2023 року розмір застави зменшено до 1 488 600 грн.

6.Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (частина 2 зазначеної статті).

Частиною першою статті 201 КПК України визначено, зокрема, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а стаття 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Частиною 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На переконання суду, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у спосіб, передбачений в ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими цих дій. Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Зважаючи на наведені вище висновки, суд має перевірити існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК у цьому кримінальному провадженні наразі та, відповідно, з`ясовуватиме наявність підстав для зміни застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 запобіжного заходу.

На переконання суду, зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу/зміну або відмову у зміні запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому в контексті розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не переглядає рішення про його застосування/зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу. Такий висновок опосередковано ґрунтується на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, які унеможливлюють подання обвинуваченим чи його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

Таким чином, суд констатує, що підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу/зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу/зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

З огляду на зазначені положення закону суду під час вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу, необхідно в межах доводів відповідного клопотання розкрити питання існування обставин, про які не було відомо сторонам, та які не були предметом оцінки під час прийняття рішення про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та чи виникли після постановлення такого рішення нові обставини, що свідчать про зменшення встановлених ризиків.

7.Стосовно прохання ініціаторів клопотання повернути заставу заставодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави (ч. 6 ст. 182 КПК).

Частиною 11 ст. 182 КПК передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Отже, аналіз положень ст. 182 КПК дає підстави стверджувати, що такий запобіжний захід як застава є безстроковим і, відповідно, дія цього запобіжного заходу може припинитись лише внаслідок зміни на інший або його скасування.

Заставодавці у цьому кримінальному провадженні, беручи на себе відповідальність і вносячи за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заставу у відповідному розмірі, мали розуміти всю відповідальність і тривалість дії такого запобіжного заходу. Загалом, заставодавець вносить заставу за обвинуваченого на свій страх і ризик. Визначаючи при обранні запобіжного заходу альтернативний вид - заставу суд не зобов`язує конкретну особу до її сплати. Позаяк, внесення застави третьою особою є її вільним волевиявленням.

Обставини ймовірного погіршення фінансового стану заставодавців та необхідність понесення ними витрат не свідчать про зменшення встановлених ризиків, отже не можуть бути підставами для зміни запобіжного заходу.

Інфляція та зниження курсу національної валюти має наслідком і зниження превентивної сили обраного запобіжного заходу - внесена застава «здешевіла», купівельна спроможність суми, внесеної як застави, знизилася через інфляцію. Відтак, «ціна» ймовірної втрати застави зменшилася.

Також варто зазначити, що відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, підставою для повернення внесеної суми застави є припинення дії запобіжного заходу у порядку ст. 203 КПК України, а не бажання заставодавця. Прийняття рішення про зменшення розміру застави не може обумовлюватися погіршенням фінансового чи майнового стану заставодавців чи їх відмовою від виконання покладених ухвалою суду обов`язків.

7.1.Водночас, суд констатує належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Тому в розрізі оцінки зазначених захисниками нових обставин суд вважає за можливе дослідити питання пропорційності застави.

Так, у ключі нових обставин захист ОСОБА_3 зазначав, що повернення застави ОСОБА_21 обумовлене витратами на оперативне втручання, яке рекомендоване її дочці ОСОБА_25 . Водночас, з долучених до клопотання документів суд встановив, що останній 09 вересня 2025 року виконано необхідне оперативне втручання (виписка із медичної карти стаціонарного хворого - том 27, а.с. 21-22). Ба більше, дочка заставодавця є повнолітньою, відомостей про її утримання ОСОБА_21 відсутні.

У ключі нових обставин захист ОСОБА_5 зазначав, що повернення застави ОСОБА_24 (прим суду - син обвинуваченої) обумовлене пошкодженням її квартири та необхідністю проведення ремонту. Водночас, при вирішенні клопотання суд врахував, що у пошкодженому житлі ОСОБА_5 на постійній основі не проживала.

В ухвалі від 15 червня 2022 року, якою до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід, слідчий суддя проаналізував доходи ОСОБА_5 та її сім`ї: « ОСОБА_5 є власником: квартири АДРЕСА_1 , площею 105,2 кв м (мінімальна вартість квадратного метра у цьому будинку станом на момент реєстрації права власності ОСОБА_5 становила 47 тис грн), -машиномісця, розташованого у будівлі № 7 по АДРЕСА_9., - нежитлового приміщення господарського призначення, загальною площею 101,3 кв м, розташованого у АДРЕСА_2 , - 2 паркувальних місць у будинку АДРЕСА_3 . - будівель господарського призначення по АДРЕСА_4 , площею 238,8 кв м., - будівель складського корпусу, розташованих по АДРЕСА_4, загальною площею 1131,9 кв м., - нежилого приміщення, загальною площею 170,3 кв м, розташованому у АДРЕСА_5 , - автомобіля Maserati Levante, д.н.з НОМЕР_1 , 2017 року випуску (станом на сьогодні вартість такого транспортного засобу складає в діапазоні 1,8 - 2,1 млн грн), - за період з 2014 року по 2021 рік офіційний дохід ОСОБА_5 становить 13 млн 648 тис грн. Її рідний син, ОСОБА_24 , є власником квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 185 кв м (вартість квадратного метра у цьому будинку станом на сьогодні варіюється в діапазоні від 35 тис грн - 48 тис грн). Чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_26 одержав офіційний дохід в період з 2014 по 2021 роки у розмірі 12 млн 170 тис грн, є власником автомобіля MERCEDES-BENZ GLS 350, 2016 року випуску, вартість якого станом на сьогодні орієнтовно становить 50 - 55 тис доларів США, є засновником (власником) ТОВ НВП «Украгрокомплекс» (господарська діяльність у сфері виробництва та продажу агропромислової продукції), ТОВ «Салон краси «Шоколад», а також нерухомості: офісу - нежитлового приміщення № 401 по АДРЕСА_8, загальною площею 664,7 кв м, а тому є заможною особою».

Також в ухвалі від 23 червня 2022 року, якою ОСОБА_5 визначено розмір застави, АП ВАКС було оцінено значний рівень доходів та майновий стан ОСОБА_5 та її сім`ї, наявність значної кількості рухомого та нерухомого майна.

З огляду на це, доводи про скрутне фінансове становище ОСОБА_5 є необґрунтованими.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що актуальний розмір застави не є надмірним.

8.Крім того, на переконання суду ризики, передбачені ст. 177 КПК, не зменшились та продовжують існувати з огляду на таке.

8.1.При визначенні імовірності переховування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від суду враховується тяжкість покарання, що загрожує останнім у разі визнання їх винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Ризик переховування від суду обумовлюється можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а ОСОБА_3 у пособництві вчиненню цього злочину, за який КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років (2/3 максимального строку найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією статті у зв`язку із незакінченням особливо тяжкого кримінальною правопорушення) з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, то тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду на стадії судового провадження.

Співставлення можливих негативних наслідків для обвинувачених у вигляді їх можливого ув`язнення у майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також у рішенні ЄСПЛ у справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

В ухвалі від 16 червня 2022 року, якою до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід, слідчий суддя проаналізував доходи ОСОБА_3 : « ОСОБА_3 є власником: житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_7 , загальною площею 95,1 кв м (право власності зареєстроване від 04.05.2017); житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_7 , загальною площею 154,2 кв м (право власності зареєстроване від 04.05.2017); автомобіля Tesla Model X, 2016 року випуску, дата реєстрації 27.05.2021 (вартість якого станом на сьогодні становить 1,7 - 2,3 млн грн). Крім того, дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_27 в період з 2014 по 2021 роки одержала офіційного доходу у розмірі 1 млн 288 грн та є власником мотоциклу HONDA VT 750 C2BEED 2014 року випуску (придбаного 26.05.2021) (орієнтовна вартість 8 - 10 тис доларів США).

Також, ОСОБА_3 та ОСОБА_27 в період з 2015 року по 2022 роки постійно виїжджали за межі України: зокрема міста Анталія, Бодрум та Стамбул Турецької Республіки (09-16.07.2017, 18.-25.06.2021, 13.-21.10.2021), місто Париж Французької Республіки (01.04.-07.04.202018), місто Тбілісі, Грузія (29.11.-03.12.2018), місто Шарм Ель Шейх Єгипет (24.09.-02.10.2020) та місто Барселона Італійської Республіки (21.08.-25.08.2021).

Разом з тим, в період з 2015 року по 2020 рік ОСОБА_3 отримав доходу усього на суму 1 млн 858 тис грн, що не кореспондується з придбаним ним майном, можливостями постійного відпочинку за кордоном та є важливою ознакою ймовірного одержання ОСОБА_3 прихованого доходу, який надає йому можливість купляти дороговартісне нерухоме та рухоме майно».

Наявність значної кількості рухомого і нерухомого майна, дають достатні підстави вважати наявним ризик можливого переховування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вказує на їх заможність та можливість фінансування свого тривалого перебування за межами України в умовах притягнення до кримінальної відповідальності. Враховуючи наведене, суд обґрунтовано доходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 можуть переховуватись від суду. Крім того, на теперішній час, ризик переховування обвинувачених від суду не зменшивсь, не втратив свою актуальність та продовжує існувати.

8.2.Оцінюючи можливість впливу на свідків колегія суддів враховує те, що згідно з передбаченою КПК України процедурою отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України), суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, які надані слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Водночас, суд враховує, що наразі суд перейшов на стадію судового розгляду, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України відкриті матеріали кримінального провадження, у тому числі протоколи допиту свідків з наданими показаннями, тому існує ймовірність того, що обвинувачені можуть впливати на них з метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб вони змогли уникнути кримінальної відповідальності або ж мінімізувати її.

8.3.Належна процесуальна поведінка обвинувачених, на яку посилаються заявники, не переконує суд у тому, що в умовах притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачені у майбутньому не зможуть вжити заходів, направлених на переховування від правосуддя. Суд зауважує, що посилання захисників на добросовісне виконання обвинуваченим таких обов`язків не спростовує і не нівелює ризики. Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі обвинуваченого і, тим більше, обумовлює зміну запобіжного заходу.

Також посилання сторони захисту на сумлінне дотримання обвинуваченими належної процесуальної поведінки, не дивлячись на те, що строк дії покладених на них процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України сплив, не може свідчити про відсутність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки, з моменту повідомлення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про підозру на них покладаються загальні обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, невиконання яких також може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий. Тому зазначені доводи, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

8.4.Враховуючи, що розгляд кримінального провадження триває, суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та саме такий її розмір забезпечить належне виконання ними процесуальних обов`язків, є достатнім та дієвим для досягнення мети кримінального провадження.

9.Доводи захисника ОСОБА_2 про додаткове фінансове забезпечення провадження, адже на майно ОСОБА_3 накладено арешт, а втрата контролю над майном такого розміру є фінансовим стримуючим засобом є неспроможними, адже ймовірне невиконання ним загальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, не впливає на вирішення питання про долю арешту майна.

10.Так само суд оцінює й доводи захисника ОСОБА_2 про неправильну кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_3 злочину, адже вказане питання не підлягає перевірці у межах розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

11.Суд вважає, що за вказаних вище обставин застосовані щодо обвинувачених запобіжні заходи у вигляді застави, у визначеному розмірі, є співмірними з існуючими ризиками, відповідають характеристиці осіб обвинувачених та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії їх належної процесуальної поведінки.

12.З огляду на викладене суд вважає, що клопотання захисників не підлягають задоволенню.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 182, 201, 372, 376 КПК України суд постановив:

1.Клопотання захисника ОСОБА_2 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0000164 від 01 квітня 2021 року, - залишити без задоволення.

2.Клопотання захисника ОСОБА_4 , подане в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0000164 від 01 квітня 2021 року, - залишити без задоволення.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1