Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/553/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Олександрійської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 19 жовтня 2025 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_7 зазначив, що 19 жовтня 2025 він звернувся до прокурора Олександрійської окружної прокуратури із заявою про злочин, шляхом надсилання заяви на офіційну електронну адресу. На підставі ст.ст. 24, 214, 303, 306-307 просив суд зобов`язати прокурора Олександрійської окружної прокуратури невідкладно на підставі його заяви від 19.10.2025 року внести до ЄРДР відомості про злочин вчинений прокурором ОСОБА_8 за ст.365 КК України та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги.

Судове рішення мотивовано тим, що в діях уповноважених осіб окружної прокуратури відсутня бездіяльність, оскільки повідомлення про вчинення злочину скеровано за належністю згідно правил підслідності для його розгляду в межах компетенції відповідного органу. В розумінні ст. 303 КПК України, не є бездіяльністю посадових осіб прокуратури, оскільки заява ОСОБА_6 від 19 жовтня 2025 року перебуває у віданні Територіального управління Державного бюро розслідувань, в межах його компетенції, у слідчого судді відсутні правові підстави для зобов`язання прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення за вказаною за заявою до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19.10.2025 року.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на думку скаржника рішення слідчого судді є протизаконним та підлягає скасуванню так як суперечить нормам ст.214 КПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмову заяву прокурора, який заперечував про ти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Згідно зі ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318 - 380 цього кодексу, з урахуванням положень Глави 26 КПК України.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентоване главою 26 цього Кодексу.

Однак, виходячи зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132 КПК України скарги в порядку ст. 303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Згідно зі ст. 32 КПК України можна дійти висновку, що подання скарги до суду, не за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржується, є порушенням територіальної підсудності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

За приписами ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. При цьому, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні, враховуючи системний аналіз положень п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України та ч. 1 ст. 38 КПК України, є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а його підрозділ (управління, відділ) визначений у ч. 1 ст. 38 КПК України.

З урахуванням вказаних приписів, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування підлягає здійсненню слідчим суддею першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Окрім того, у пункті 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 роз`яснено, що прямої вказівки щодо підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування (окрім підсудності Вищого антикорупційного суду) норми закону не містять, але виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України таке правило підлягає застосуванню й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Таким чином, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються за правилами Глави 26 КПК України слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог статей 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Зазначена правова позиція також неодноразово була відображена в інших листах ВССУ й залишається незмінною.

Отже, відповідно до зазначених норм та судової практики, яка є усталеною в цьому питанні, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які оскаржуються відповідно до вимог ст. 303 КПК України, повинні розглядатися слідчим суддею місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, незалежно від того чи оскаржується рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора.

При вирішенні питання про прийняття скарги, слідчий суддя враховує також і правову позицію, відображену в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 22.04.2020 р. №51-1901 впс 20, в якій зазначено, що чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Як вбачається із скарги 19 жовтня 2025 року ОСОБА_6 звернувся до прокурора Олександрійської окружної прокуратури із заявою від 19 жовтня 2025 року про вчинення прокурором ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 365 КК України, в якій вказав, що 18.04.2025 року за розпорядженням прокурора Єфременко до Олександрійської окружної прокуратури працівниками поліції було доставлено його матір ОСОБА_9 без повістки та присутності адвоката, де в кабінеті прокурора відносно матері здійснювався моральний і погрози. Вважає, що внаслідок цього матері завдано моральні та фізичні страждання, що позначилося погіршенням її стану здоров`я.

21 жовтня 2025 року листом №55-6674вих-25 за підписом керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області вказана заява ОСОБА_6 була направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві за належністю для розгляду в межах компетенції, про що повідомлено заявника.

Отже, оскільки ОСОБА_6 звертався із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення саме до Олександрійської окружної прокуратури, проте, його заява була направлена за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві за належністю для розгляду в межах компетенції, колегія судді погоджується з думкою слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_6 не може бути вирішена Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, оскільки ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві знаходиться поза межами територіальної юрисдикції вказаного суду. Також, не можна зобов`язати Олександрійську окружну прокуратуру внести відомості до ЄРДР, оскільки матеріали заяви направлені до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яке і повинно прийняти відповідне рішення за заявою , вказане може бути в подальшому оскаржено з дотриманням правил підсудності.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

В той же час колегія суддів вражає за необхідне роз`яснити ОСОБА_6 про те, що він має право звернутися до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві з приводу надання інформації щодо його скарги, а у разі бездіяльності органу досудового розслідування, оскаржити її у порядку та у спосіб встановлений процесуальним Законом.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4