Справа № 944/2127/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1126/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2025 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 , -

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Синельникове, Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до семи років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_6 постановлено рахувати з 30 січня 2022 року.

Зарахувати обвинуваченій ОСОБА_6 у строк відбуття покарання термін її попереднього ув`язнення в період з 30 січня 2022 року по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 до вступу вироку в закону силу залишено тримання під вартою.

Вирішено питання із заходами забезпечення кримінального провадження, речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно вироку суду, 30 січня 2022 року приблизно о 18 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання: будинок АДРЕСА_1 , під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, керуючись прямим умислом спрямованим на вчинення умисного вбивства свого співмешканця ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно нанесла потерпілому два удари ножем у міжлопаткову ділянку спини зліва та в міжлопаткову ділянку спини справа, чим заподіяла ОСОБА_9 сліпе поранення м?яких тканин спини зліва з ушкодженням зв?язкового апарату 9-го реберно-хребцевого сполучення, проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені, яке супроводжувалося гострою крововтратою, що зумовило зупинку серцевої діяльності і дихання, припинення функції центральної нервової системи внаслідок чого 30 січня 2022 року на місці події настала смерть ОСОБА_9 .

Своїми діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, а саме, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не визнав такою, що пом`якшує покарання обставину, а саме систематичне насильство з боку?потерпілого ОСОБА_9 щодо обвинуваченої, що підтверджено показаннями обвинуваченої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , зміст яких належним чином не відображений в оскаржуваному вироку.

Крім цього наголошує, що під час інциденту потерпілий ОСОБА_9 також вчинив фізичне насильство щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , що стало поштовхом до подальших дій з її боку, а цей факт підтверджується: протоколом слідчого експерименту від 31 січня 2022 року за участі підозрюваної ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 з відеофіксацією, проведеного за адресою: вул. Залісся, смт Івано-Франкове Яворівського району Львівської області; висновком експерта №5/2022 від 31 січня 2022 року, згідно з яким у ОСОБА_6 виявлено садно в потиличній ділянці голови, що утворилося внаслідок дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, у строк, який не суперечить поясненням потерпілої, та відноситься до легких тілесних ушкоджень; висновком експерта №32/2022 від 30 травня 2022 року, відповідно до якого локалізація, характер і кількість ушкоджень можуть відповідати показанням ОСОБА_6 , викладеним у протоколі додаткового допиту та під час слідчого експерименту, у тому числі за умов падіння після поштовху з ударом потиличною ділянкою голови об нерухомий тупий предмет.

Також акцентує, що місцевий суд не врахував відсутність у потерпілого ОСОБА_13 будь-яких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої ОСОБА_6 , що, на думку апелянта, підлягало визнанню обставиною, яка пом`якшує покарання, та має значення для оцінки ступеня суспільної небезпечності діяння.

Звертає увагу на відповідь адміністрації Державної установи «Львівська установа виконання покарань № 19», згідно з якою ОСОБА_6 за час тримання під вартою характеризується позитивно та має три заохочення у вигляді подяк, що також підлягало врахуванню при призначенні покарання.

Вважає, що за умови врахування щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, обставин систематичного насильства з боку потерпілого, відсутності у потерпілого претензій, а також позитивних даних про особу обвинуваченої, суд мав правові підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією інкримінованої статті.

Просить вирок Яворівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2025 року змінити та призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 115 КК України на підставі ст. 69 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника - адвоката ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційних скарг.

Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню суспільної небезпеки та даним про особу винного.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , виходячи з поняття судового розсуду, належним чином врахував, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжкими злочином проти життя особи, особу винної, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілого та об`єктивно встановлені обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і визнання вини, а також обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і призначив таке наближене до мінімального в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та є необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, в даному конкретному випадку, суперечить загальним засадам призначення покарання і не забезпечить досягнення його мети, а відтак, безпідставними є доводи апеляційної скарги сторони захисту з цього приводу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Яворівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2025 рокувідносно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4