ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу представника АТ «Харківське підприємство автобусних станцій» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 14 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги АТ «Харківське підприємство автобусних станцій» в порядку ст.303 КПК України про зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава, внести відомості про вчинення кримінального праовпорушення до ЄРДР, згідно заяви від 23.07.2025.

Приймаючи рішення, слідчий суддя дійшов висновку про про відсутність в заяві АТ «Харківське підприємство автобусних станцій» від 23.07.2025 року об`єктивних даних, які б свідчили про ймовірність вчинення кримінального правопорушення та недостатність викладених у заяві обставин для того, щоб розпочати досудове розслідування.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава, внести до ЄРДР відомості, вказані у заяві директора АТ «Харківське підприємство автобусних станцій» від 23.07.2025 та надати директору витяг з ЄРДР.

Вважає оскаржуване рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Зазначає, що слідчим суддею не було з`ясовано під час розгляду скарги обставини та мотиви, з яких слідчий ДБР не вніс відомості до ЄРДР та чим саме обгрунтоване таке невнесення відомостей до ЄРДР.

Стверджує, що в заяві про вчинення злочину від 23.07.2025 викладено конкретні та достатні обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України.

Разом з цим, представник ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі, просить проводити судовий розгляд за його відсутності.

Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що обов`язок внести відомості до ЄРДР у працівників правоохоронних органів та органів прокуратури виникає з моменту отримання відомостей щодо вчинення саме кримінального правопорушення та такий обов`язок діє протягом 24 годин з моменту отримання таких відомостей.

При цьому кримінальне процесуальне законодавство не вказує на необхідність органу досудового розслідування реєстрації у ЄРДР будь-яких заяв, які надходять від фізичних та юридичних осіб та містить імперативну вимогу, що такі заяви повинні свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 (провадження №11-1263апп18) зазначила, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин, доводи апелянта, які зводяться до наявності обов`язку фактично автоматичного внесення уповноваженою особою відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою заявою (повідомленням), позбавлені підстав.

За приписами ч.1ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Нормами кримінального закону передбачено відповідальність за:

- ч.1 ст.364 КК України - за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб;

- ч.1 ст.366 КК України - за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів;

- ч.1 ст.367 КК України - за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

З матеріалів провадження вбачається, що 30.07.2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшла скарга Акціонерного Товариства «Харківське підприємство автобусних станцій» в порядку ст.303КПК України про зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що надати директору товариства відповідний витяг.

В обгрунтування поданої скарги зазначено, що 23.07.2025 року директор АТ «Харківське підприємство автобусних станцій» звернувся до ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава засобами електронного зв`язку із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України головою Зміївської міської ради ОСОБА_7 , однак на день звернення до суду відомості за вказаною заявою не було внесено до ЄРДР.

В заяві АТ «Харківське підприємство автобусних станцій» про вчинення кримінального правопорушення зазначено про те, що міський голова Зміївської міської ради, ОСОБА_7 , спільно з іншими службовими особами в порушення передбаченого законодавством порядку, з метою визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування 01.02.2022 та 14.02.2024 проведено конкурс та прийнято неправомірне рішення і укладено з Приватним підприємством «ТРАНС-СЕРВІС» (), якому в порушення ст.32 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та іншого законодавства у сфері перевезення пасажирів та безпеки дорожнього руху надано незаконні переваги, та з яким укладено договори про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Зміївської територіальної громади №1 від 07 лютого 2022 року, 31 від 20 лютого 2024 року, чим створено умови для здійснення незаконних перевезень та завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та інтересам АТ «Харківське підприємство автобусних станцій», за що передбачена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України.

З викладеного вище вбачається, що в заяві не наведені відомості й конкретні обставини, що могли би вказувати на ймовірне вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, як про це вказує скаржник.

При цьому, викладені ж заявником відомості ґрунтуються на власному аналізі норм кримінального закону та не містять даних, які містили б ознаки, визначені в диспозиції норм КК України та зводяться виключно до незгоди останнього з результатми проведеного конкурсу.

Таким чином, зазначені вище обставини не тягнуть за собою обов`язку органу досудового розслідування на внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за наведеною вище заявою директора АТ «Харківське підприємство автобусних станцій», а отже, висновок слідчого судді про відмову в задоволенні скарги заявника, як наслідок, є правильним.

Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що скаржник, в разі порушення умов або порядку проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника, може оскаржити результати такого конкурсу в порядку адміністративного судочинства, оскільки це право гарантується Конституцією України та надає громадянам можливість оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їхніх посадових осіб.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника АТ «Харківське підприємство автобусних станцій» ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 14 серпня 2025 року- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4