Справа № 402/1412/25
У Х В А Л А

іменем України

"14" січня 2026 р. м. Благовіщенське

Благовіщенський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисниці обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у залі суду у м. Благовіщенське кримінального провадження № 0000383 від 03.08.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області, з середньою-спеціальної освітою, українця, громадянина України, непрацюючого, військовозобов`язаного, який має на утриманні має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якого зареєстроване та який на час затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , який, судимого Благовіщенським районним судом Кіровоградської області 21.10.2025 року за ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 289 та частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

На розгляді Благовіщенського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000383 від 03.08.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 289 та частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 02.08.2025 року близько 10 год. 00 хв., перебуваючи неподалік водойми за межами населеного пункту Великі Трояни, яка належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , із яким останній перебував у неприязних відносинах, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом виймання із водойми риболовних сіток в кількості 2 піт., які були виготовлені із ліски загальною довжиною 3 м., марки «Prologic Mimicry Helo» діаметром 0,33 мм. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в подальшому добровільно видав викрадені речі працівникам поліції.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи своїми умисним протиправними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 6180 грн. 00 коп.

Окрім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 03.08.2025 року близько 00 год. 30 хв., діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи мету спрямовану на таємне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи на автодорозі, що веде з с. Данилова Балка до с. Лозувата перед мостом через автодорогу Київ-Одеса на узбіччі побачив припаркований автомобіль марки ВАЗ 21011, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, 1980 року випуску, де реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заволодіння транспортним засобом, що на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , підійшовши до автомобіля, та під час спілкування із власником транспортного засобу своїми діями причинив у власника автомобіля почуття небезпеки, у зв`язку з чим останній залишив місце події та втік. Скориставшись зазначеною обстановкою та наявністю вільного доступу, підозрюваним здійснив запуск автомобіля шляхом перемикання електропроводів, після чого незаконно заволодів транспортним засобом та перегнав його до АДРЕСА_2 , де проживає гр. ОСОБА_12 . У подальшому підозрюваний, діючи з корисливих мотивів, запропонував останньому забрати автомобіль у рахунок боргу, чим розпорядився транспортним засобом на власний розсуд, довівши свій злочинний умисел до кінця та спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-25/12290-АВ від 28.08.2025 року майнову шкоду на загальну суму 35870 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані як незаконне заволодіння транспортним засобом повторно тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.289 КК України.

На стадії досудового слідства ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2025 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому після направлення справи до суду був продовжений ухвалою Благовіщенського районного суду Кіровоградської області строком до 25.01.2026.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Клопотання обґрунтував тим, що строк дії запобіжного заходу закінчується, а відтак є необхідність у вирішенні питання про його продовження.

Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу обгрунтував тим, що ОСОБА_3 можу ухилитись від суду, оскільки не має сталих соціальних зв`язків, що забезпечили б його належну процесуальну поведінку, обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку із чим останній з метою уникнення відповідальності може виїхати за межі Кіровоградської області та потрапити на тимчасового непідконтрольні на даний час Україні території;

Обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_9 проживає з свідками в одній місцевості, може впливати на них з метою дачі останніми неправдивих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки раніше вчиняв кримінальні правопорушення щодо власності, життя та здоров`я особи, при цьому на шлях виправлення не став та продовжив вказану діяльність, має широке коло зв`язків серед осіб, які ведуть антисоціальний спосіб життя, вживають алкогольні напої, та може й надалі вчиняти вказані правопорушення з побиттям будь-яких осіб;

Обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, ухилятись від викликів слідчого, прокурора та суду, залишати постійне місце проживання та виїхати за межі Кіровоградської області.

Наведені ризики, з урахуванням характеристики особи підозрюваного, надають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити наведені дії, що негативно вплине на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та неможливості запобігання цим ризикам в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Виключно застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам, передбачених ч. 1, п.п. 1, 3, 4, 5, ст. 177 КІІК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків.

Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КІІК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений та його захисниця проти клопотання заперечили за необґрунтованістю та заявили клопотання про заміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт оскільки ризики, наведені прокурором в клопотанні, є необґрунтованими та не доведеними. Обвинувачений заявив, що має на утриманні 5 малолітніх дітей, з яких три вказані у обвинувальному акті записані як його діти офіційно, одна дитина щойно народжена ще не зареєстрована, і відносно ще одної він реєструє її як батько. Зазначив, що його дружина щойно народила дитину і не має змоги працювати щоб утримувати дітей. Також дружина потребує допомоги у веденні домашнього господарства. Вказав, що має офіційне місце проживання, сім`ю, від органів слідства не переховувався.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При прийнятті даного рішення суд приймає до уваги праву позицію, яка викладена в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року, № 511-550/0/4-13, де вказано що суд повинен зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України».

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Харченко проти України суд також зауважує, що згідно зі статтею 253 КПК України національний суд, віддаючи особу до суду, зобов`язаний вирішити питання про зміну, скасування чи обрання запобіжного заходу. Не вбачається, що від суду вимагається умотивовувати своє рішення про подовження строку тримання обвинуваченого під вартою та встановлювати строк, на який особа має залишатися під вартою.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, суд приймає до уваги наступні обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України: стан здоров`я, наявність зареєстрованого місця проживання; міцність соціальних зв`язків; інші відомості, що характеризують особу.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання за адресою на час затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

На час вчинення дій, вказаних в обвинувальному акті ОСОБА_3 був не судимим. Має на утриманні п`ятеро дітей, з яких молодша дитина щойно народилась. Потреби сім`ї ОСОБА_3 вимагають, щоб він проживав з ними, оскільки дружина сама не має змоги доглянути за п`ятьма дітьми та забезпечити опалення у хаті та наявність всього необхідно для їх утримання в зимовий період (опалення, їжу).

Негативних характеристик на ОСОБА_3 не надано.

Водночас, суд бере до уваги ту обставину, що стороною обвинувачення не було доведено неможливості застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного суд вважає, що не має подальшої необхідності тримати обвинуваченого під вартою. На цей час судом не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права обвинуваченого на свободу, та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 ніяким чином не зашкодить встановленню всіх обставин у кримінальному провадженні.

З викладеного суд приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим через надмірну суворість, та вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, запобігання названим вище ризикам.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що саме запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт в змозі забезпечити дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час продовження судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає можливим змінити обвинуваченому ОСОБА_3 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього обов`язків, передбаченихст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 177,178,181,183,195,202,331,371,372,376 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000383 від 03.08.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 60 днів відмовити.

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисниці адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000383 від 03.08.2025 року ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 13.03.2026 включно.

Покласти на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- заборонити залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, а також випадків, пов`язаних з необхідністю надання невідкладної та швидкої допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я;

- заборонити спілкуватись зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні без присутності суду;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора, суд про необхідність змінити місце проживання;

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Відповідно до ч. 3 ст.181 КПК України ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області, контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_13 .

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти у залі суду.

Ухвалу може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 14.01.2026 року о 15 год.40 хв.

Суддя: ОСОБА_1