Справа № 188/1629/23
Провадження № 1-кп/188/69/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в c-ще Петропавлівка в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження № 0000421 від 30.08.2022р. відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Лисичанськ

Луганської області, зареєстрована та мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

громадянка України, раніше не судима, ідентифікаційний

номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, -

за участю захисника: ОСОБА_4

за участю прокурора в режимі відеоконференції: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення

воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів У країни.

Внаслідок ведення агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, значна частина території Луганської області, починаючи з 24.02.2023 по теперішній час опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів окупаційних адміністрацій Російської Федерації.

Одночасно, з метою зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на тимчасово окупованій частині Луганської області з числа представників незаконних збройних формувань так званої «луганської народної республіки» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій, та, згідно із Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VШ від 18.01.2018, є органами окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Як наслідок, агресія збройних сил Російської Федерації та інших військових формувань, що діють на їх боці, призвела до тимчасової окупації більшої частини території Луганської області.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Луганської області, починаючи з 24.02.2022 по теперішній час опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Луганської області, в результаті чого 03 липня 2022 року здійснено тимчасову окупацію території м. Лисичанська Луганської області.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 06.03.2023 за № 80 викладено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією. Згідно зазначеного переліку Сєвєродонецький район Луганської області, у тому числі Лисичанська міська територіальна громада, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконних збройних формувань так званого «ЛНР».

Указом так званого голови «Луганської Народної Республіки» від 03.03.2022 УГ-125/22 серед іншого створена «адміністрація м. Лисичанська Луганської Народної Республіки». Тобто, на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме: на території міста Лисичанська Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганській області державою - агресором створено незаконні «органи державної влади».

Судом встановлено, що приблизно з 03.07.2022 до 26.08.2022, (більш точний час визначити за об`єктивних причин не виявилось можливим), ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перебуваючи на території міста Лисичанська Сєвєродонецького району Луганської області, маючи умисел на вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та реалізуючи їх, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної влади Російської Федерації та так званої «луганської народної республіки», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо організації освітнього процесу в закладах освіти окупаційної влади в місті Лисичанську Сєвєродонецького району Луганської області, а саме: «виконуюча обов`язків начальника відділу освіти адміністрації м. Лисичанська ЛНР» (мовою оригіналу - «исполняющая обязанности начальника отдела образования администрации г. Лисичанска ЛНР»), в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилась на вказану пропозицію.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України, Законах України, інших актах законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є: верховенство права, нерозривний зв`язок із світовою та національною історією, культурою,

національними традиціями; гуманізм; демократизм; єдність навчання, виховання та розвитку, виховання патріотизму, поваги до культурних цінностей

Українського народу, його історико-культурного надбання і традицій; формування усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та Законів України, нетерпимості до їх порушення; формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психологічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками; формування громадянської культури та культури демократії (ст. 6 Закону).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про освіту» передбачено, що заклади освіти забезпечують обов`язкове вивчення державної мови.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей , серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти грунтується на таких ціннисних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Частинами 3 та 4 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних

підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Відповідно до статті 2 «закону про освіту» від 30.09.2016 так званої «луганської народної республіки» визначено загальні поняття, які використовуються в «законі», а саме:

- пунктом 21 частини 1 статті 2 зазначено, що організації, які здійснюють освітню діяльність це освітні організації (установи), а також організації(установи), а також організації, які здійснюють навчання;

- пунктом 24 частини 1 статті 2 зазначено, що педагогічний працівник це фізична особа, яка перебуває у трудових, службових відносинах з організацією, яка здійснює освітню діяльність, та виконує обов`язки щодо навчання, виховання учнів та/або організації освітньої діяльності.

Положеннями статті 24 «закону» встановлено, що управління освітньою організацією (установою) здійснюється відповідно до чинного законодавства луганської народної республіки з урахуванням особливостей, встановлених ним законом.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , в період часу з 03.07.2022 до 26.08.2022, (більш точний час в ході судового розгляду встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим), будучи громадянкою України, перебуваючи на території міста Лисичанська Сєвєродонецького району Луганської області, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації та так званої «луганської народної республіки», умисно, добровільно зайняла посаду - «виконувача обов`язків начальника відділу освіти адміністрації м. Лисичанська ЛНР» (мовою оригіналу - «исполняющая обязанности начальника отдела образования администрации г. Лисичанска ЛНР»), яку обіймає по теперішній час, вчинила дії, спрямовані на впровадження стандартів

освіти держави-агресора у закладах освіти міста Лисичанська Сєвєродонецького району Луганської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , будучи на посаді «виконувача обов`язків начальника відділу освіти адміністрації м. Лисичанська

ЛНР» (мовою оригіналу - «исполняющая обязанности начальника отдела образования администрации г. Лисичанска ЛНР»), підготувала та організувала

освітній процес у навчальних закладах міста Лисичанська Сєвєродонецького району Луганської області у відповідності до «закону про освіту" від 30.09.2016 так званої «луганської народної республіки», де відповідно до ст. 15 зазначеного «закону» передбачено, що «в освітніх організаціях, освітня діяльність здійснюється державною мовою луганської народної республіки за освітніми стандартами та навчальними планами луганської народної республіки, із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної освіти України», який повністю суперечить меті як початкової так і базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти, спрямовані на возвеличення російської федерації та так званої «луганської народної республіки», її історичної ролі, викривлення свідомості та ставлення учнів до історичних подій, що відбулися, та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України.

Крім того, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи «виконувачем обов`язків начальника відділу освіти адміністрації м. Лисичанська ЛНР» (мовою оригіналу - «исполняющей обязанности начальника отдела образования администрации г. Лисичанска ЛНР»), діючи з особистих та ідеологічних мотивів, наприкінці серпня 2022 року (більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим), надала інтерв`ю, яке опубліковано в ЗМІ так званих «ЛНР» «Луганський інформаційний центр», в ході якого повідомила, що вчителі розуміють, що будуть працювати по новим стандартам та вже почали вивчати нові навчальні плани, учбові програми та проходять курси з підвищення кваліфікації, крім того повідомила, що в російський федерації вже замовлені підручники, які відповідатимуть новим стандартам освіти, тим самим вчиняє дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у шкільних закладах освіти.

Крім того, відповідно до статей 1-3, б Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава, суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022,

№ 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

Судом встановлено, що 24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв 'язку із чим розпочато збройну агресію та ведення агресивної війни проти України з метою повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, приблизно 03.07.2022 захоплено та окуповано м. Лисичанськ Сєвєродонецького району Луганської області.

В подальшому, в період часу з 03.07.2022 до 26.08.2022 (більш точний час встановити в ході судового розгляду за об`єктивних причин не виявилось можливим), ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022, повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, перебуваючи на тимчасово окупованій території України в м. Лисичанськ Луганської області, зі своїх особистих корисних мотивів, маючи умисел на зайняття посади «виконувача обов`язків начальника відділу освіти адміністрації м. Лисичанська ЛНР» (мовою оригіналу - «исполняющая обязанности начальника отдела образования администрации г. Лисичанска ЛНР»), пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто посади в незаконному органі влади, що діє на території м. Лисичанська Сєвєродонецького району Луганської області; в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території України, та реалізуючи вказаний умисел вступила в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації, в тому числі з представниками так званої «ЛНР», та діючи в порушення вимог законодавства України умисно, добровільно погодилась на призначення її на вказану посаду.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , в період часу з 03.07.2022 до 26.08.2022 (більш точний час встановити в ході судового розгляду за об`єктивних причин не виявилось можливим), будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території України в м. Лисичанськ Сєвєродонецького району Луганської області, зі своїх особистих корисних мотивів, добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме: посаду «виконувача обов`язків начальника відділу освіти адміністрації м. Лисичанська ЛНР», що діє на тимчасово окупованій території України в м. Лисичанськ Сєвєродонецького району Луганської області.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_3 вірними:

- за ч. 3 ст. 111-1 КК України як вчинення громадянкою України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти;

- за ч. 5 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 пояснив, що не мав можливості спілкуватися з обвинуваченою ОСОБА_3 , так як вона, скоріше за все, знаходиться на непідконтрольній території.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що в Управлінні освіти Лисичанської міської адміністрації працювала з 2014 року і до лютого 2022 року свідок проживала у м. Лисичанську. Обвинувачену ОСОБА_3 знає особисто, оскільки працювали в одному Управлінні, обвинувачена на початку 2022 року займала посаду заступника начальника Управління освіти і вони спілкувались по робочим питанням, стосунки завжди були дружні. ОСОБА_3 ніколи ніяких висловлювань про Росію не висловлювала, не було підозри, що вона підтримує війну. У своїй галузі обвинувачена була хорошим фахівцем. Свідок повідомила, що вона бачила відео в соціальних сітях, на якому ОСОБА_3 висловлювалась в підтримку освіти Росії в окупованому м. Лисичанську Луганської області.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що працює начальником відділу з організаційних питань та якості освіти Управління освіти Лисичанської міської адміністрації і до початку війни в 2022 році проживала в м. Лисичанську, працюючи в цьому ж Управлінні. ОСОБА_3 знає особисто, оскільки працювали до війни разом і стосунки були нормальні. Ніколи своєї позиції щодо Росії ОСОБА_3 не висказувала. Свідок зазначає, що була впевнена до останнього, що ОСОБА_3 евакуюється з м. Лисичанська. Свідок повідомила, що їй відомо, що на сьогодні в м. Лисичанську повністю виключені з освіти всі українську програми, впроваджуються всі російські програми. Зараз ОСОБА_3 там працює начальником відділу освіти і підтримує повністю Росію, оскільки залишилась там жити і працювати.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що працює директором Лисичанського ліцею № 28. До війни проживала в м. Лисичанську. ОСОБА_3 знає з 2012 року, стосунки були нормальні, робочі, конфліктів ніколи не було. Після евакуації з м. Лисичанська свідок телефонувала ОСОБА_3 і пропонувала виїхати звідти, останній раз така розмова була в травні 2022 року, але остання відмовлялась виїжджати. Свідок вважає, що ОСОБА_3 залишилась в м. Лисичанську добровільно, так як вона відмовлялась виїжджати. Вона дуже спокійно сприйняла те, що відбулось у м. Лисичанську і відмовилась від евакуації. Там обвинувачена зайняла посаду начальника відділу, трудові книжки нікому не віддала. Свідку також відомо, що школи у м. Лисичанську працюють, вчителі, які залишились, пройшли курси підвищення кваліфікації в м. Ростов і впроваджують програми освіти Російської Федерації. ОСОБА_3 впливає на цей процес, оскільки як начальник відділу, підписує накази на отримання російських підручників, прийняття на роботу вчителів.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що працює заступником директора з навчальної виховної роботи Лисичанського ліцею № 28 і до війни також мешкала в м. Лисичанську. ОСОБА_3 знає з 2012 року, стосунки також були виключно робочі. Свідок вважає, що ОСОБА_3 свідомо залишилась і працює на Росію, оскільки там і підручники і програма вже російська. В інтернеті свідок бачила відео, з якого дізналась, що ОСОБА_3 дуже швидко організовала в м. Лисичанську російський освітній процес, стала керівником і безпосередньо займається освітнім процесом.

Прокурор Лисичанської окружної прокуратури Луганської області в судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі, в обґрунтування винуватості обвинуваченої зазначив, що показання свідків та подані докази підтверджують протиправність злочинних дій ОСОБА_3 , а кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною для того, щоб довести винуватість останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1 та ч. 5 ст. 111-1 КК України, поза розумним сумнівом.

Відтак, прокурор Лисичанської окружної прокуратури Луганської області просив суд визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1 та ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання за ч. 3 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 15 (п`ятнадцять) років, за ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді 10 (десять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 (in absentia), яка показань суду не надавала, та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Відповідно до ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_3 у судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченої ОСОБА_3 для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим остання викликалась в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Повістки про виклик опубліковувалися у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, офіційному веб-сайті Судової влади України, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої обвинувачена над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри на ухилення від кримінальної відповідальності.

У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_3 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні зазначив, що не мав змоги поспілкуватись із обвинуваченою ОСОБА_3 та з`ясувати позицію захисту.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченої ОСОБА_3 на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто у вчинення громадянкою України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами у кримінальному провадженні, які суд вважає належними та допустимими, зокрема:

- повідомлення про вчинення злочину від 29.08.2022р., направлене заступником начальника ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на адресу начальника СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях;

- витяг з ЄРДР № 0000421 від 30.08.2022р. за ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- повідомлення про початок досудового розслідування від 30.08.2022р. № 78/3/3/7097;

- постанова про визначення групи прокурорів від 01.09.2022 року;

- постанова про призначення групи слідчих від 30.08.2022р.;

- інформація Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 20.09.2022р. про те, що за обліками ВІС ДМС місце проживання громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанськ Луганської області, значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 за паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 20.11.2019 Лисичанським відділом УДМС України в Луганській області. За наявними обліками ЄІАС УМП ОСОБА_3 , 09.12.1998р. була документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, значиться як знищений. Паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 документована не була;

- заява-анкета № 4086290 від 05.11.2019р. на ОСОБА_3 ;

- повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 12.09.2022р., направлене НОМЕР_4 Прикордонним загоном Державної прикордонної служби України на адресу начальника слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях;

- рапорт офіцера відділу активних заходів головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_4 прикордонного загону від 12.09.2022р.;

- акт огляду та аналізу сторінки Інтернет-ресурсу, на якому розміщено інформацію щодо громадянки ОСОБА_3 від 12.09.2022р.;

- доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 31.08.2022р. № 78/3/3/7063;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2022р., згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнала серед чотирьох інших фотознімків осіб тієї ж статі, які не мають різких відмінностей у зовнішності та одязі під фото № 1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протокол огляду від 15.08.2022 року, яким встановлено, що на відео зображена особа, яка розповідає про підготовку до навчального процесу на вересень місяць та повідомляє, що завдяки Російській Федерації, яка найближчим часом надасть їм підручники та канцелярію для проведення навчань із дітьми, навчальний рік почнеться своєчасно. Під час огляду свідок ОСОБА_9 заявила, що в ході проведення слідчої дії, а саме: під час огляду вказаного вище відеозапису на 09 хв. 19 сек. Вона побачила раніше їй відому громадянку ОСОБА_3 , з якою знайома особисто. Останній раз спілкувалась на роботі у лютому місяці 2022 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2022р., згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнала серед чотирьох інших фотознімків осіб тієї ж статі, які не мають різких відмінностей у зовнішності та одязі під фото № 1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протокол огляду від 16.09.2022 року, яким встановлено, що на відео зображена особа, яка розповідає про підготовку до навчального процесу на вересень місяць та повідомляє, що завдяки Російській Федерації, яка найближчим часом надасть їм підручники та канцелярію для проведення навчань із дітьми, навчальний рік почнеться своєчасно. Під час огляду свідок ОСОБА_8 заявила, що в ході проведення слідчої дії, а саме: під час огляду вказаного вище відеозапису на 09 хв. 19 сек. Вона побачила раніше їй відому громадянку ОСОБА_3 , з якою знайома особисто. Останній раз спілкувалась на роботі у лютому місяці 2022 року;

- протокол огляду від 20.01.2023 року, об`єктом огляду якого є публікація на сайті «Луганский Информационный Центр» розміщена 26 серпня 2022 року о 21 годині 25 хвилин під назвою «Около двух тыс. детей и более 150 педагогов в Лисичанске готовы приступить к учебе мэрия». Таким чином, в ході огляду на сайті «Луганский Информационный Центр» публікації під назвою «Около двух тыс. детей и более 150 педагогов в Лисичанске готовы приступить к учебе мэрия», підтверджено факт розміщення в мережі Інтернет інформації щодо причетності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- протокол огляду від 08.02.2023р., в ході якого виявлено відомості, що є доказом у кримінальному провадженні, оскільки об`єктивно підтверджують створення на тимчасово окупованих територіях України незаконних органів влади адміністрації так званої «Луганської Народної Республіки», тобто підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення;

- протокол огляду від 09.02.2023р., в ході якого виявлено відомості, що є доказом у кримінальному провадженні, оскільки об`єктивно підтверджують створення на тимчасово окупованих територіях України незаконних органів влади адміністрації так званої «Луганської Народної Республіки», тобто підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення;

- інформація Лисичанської міської військової адміністрації від 09.02.2023р., згідно якої розпорядженням начальника Лисичанської міської військової адміністрації від 06.07.2022 № 34 з ОСОБА_3 , заступником начальника управління освіти, призупинено дію трудового договору з 06.07.2022р. На посаду заступника її призначено з 14.09.2017р.;

- інформація Головного сервісного центру МВС від 08.02.2023р., згідно якої станом на 08.02.2023 року за громадянкою ОСОБА_3 , 1974р.н., транспортні засоби не зареєстровані. Інформація щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі відсутня;

- повідомлення про підозру від 17.02.2023р. за ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- постанова про внесення змін до складу групи прокурорів від 09.03.2023р.;

- постанова про внесення змін до складу групи прокурорів від 12.05.2023р.;

- повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення від 14.07.2023р.;

- акт огляду телеграм-каналу «Администрация Лисичанска» від 14.07.2023 року, в ході огляду якого представлений відеозапис під назвою «В рамках летней оздоровительной кампании 2023 года запланирована организация отдыха детей из Лисичанска на територии Республики Татарстан», розміщений о 13 год. 22 хв. 31 травня 2023 року тривалістю 01 хв. 39 сек. Під час перегляду вказаного відеозапису, з 01 хв. 05 сек. починає виступати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Лисичанська Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зайняла посаду т.зв. «керівника відділу освіти адміністрація м. Лисичанська ЛНР»;

- акт огляду групи «Лисичанск-новостной вестник» від 14.07.2023 року, в ході якого встановлено, що у вказаній публікації мова йде про створення навчальних закладів в м. Лисичанську ЛНР, у відповідності до російських стандартів;

- витяг з ЄРДР № 0000554 від 17.07.2023р. за ч. 3 ст. 111-1 КК України;

- постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 17.07.2023 року;

- повідомлення про початок досудового розслідування від 17.07.2023р. № 78/3/3/12280;

- доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 17.07.2023р. № 78/3/3/12279;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.07.2023р., згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнала серед чотирьох інших фотознімків осіб тієї ж статі, які не мають різких відмінностей у зовнішності та одязі під фото № 1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протокол огляду від 19.07.2023р., в ході якого свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_3 , 1974р.н., яка зайняла посаду т.зв. «начальника відділу освіти адміністрації м. Лисичанська лнр»;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.07.2023р., згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав серед чотирьох інших фотознімків осіб тієї ж статі, які не мають різких відмінностей у зовнішності та одязі під фото № 3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протокол огляду від 19.07.2023р., в ході якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_3 , 1974р.н., яка зайняла посаду т.зв. «начальника відділу освіти адміністрації м. Лисичанська лнр»;

- протокол огляду від 19.07.2023р., в ході якого встановлено, що на відеоматеріалі присутня ОСОБА_3 , 1974р.н., яку призначили на посаду т.зв. «начальника відділу освіти адміністрації м. Лисичанська ЛНР»;

- протокол огляду від 19.07.2023р., в ході огляду встановлено, що у публікації мова йде про створення навчальних закладів в м. Лисичанську ЛНР, у відповідності до російських стандартів;

- характеристика Управління освіти Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації на ОСОБА_3 ;

- повідомлення про нову підозру від 26.07.2023р.;

- висновок експерта № 302 від 04.08.2023р., згідно якого зображення жінки, яка з`являється у кадрах відеозапису, що міститься в електронному файлі, що надійшов на дослідження на оптичному DVD-R диску марки «TITANUM» при показниках індикатору відліку часу програми відео відтворення (відіоплеєра) часу у періоди часу: 00:09:13 00:09:35, яка сидить за столом, дає інтерв`ю та підписана як « ОСОБА_14 начальника отдела образования Лисичанска» обмежено придатне для портретного ідентифікаційного дослідження за ознаками зовнішності. У відеозаписі, що міститься в електронному файлі, що надійшов на дослідження на оптичному диску марки «TITANUM», при показниках індикатору відліку часу програми відео відтворення (відеоплеєра) часу у періоди часу: 00:09:13 00:09:35 (зображення жінки, яка сидить за столом, дає інтерв`ю та підписана як « ОСОБА_14 начальника отдела образования Лисичанска», та на фотозображеннях в особовій картці Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_3 , 1974р.н., що міститься в електронному файлі під назвою «Нєстєрова», наданому на дослідження на оптичному DVD-R диску марки «Verbatim», та в електрофотографічній копії особової картки Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_3 , 1974р.н., наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа. Зображення жінки ліворуч на фотозображенні, що міститься в електронному файлі, що надійшов на дослідження на оптичному DVD-R диску марки «Verbatim», придатне для портретного ідентифікаційного дослідження за ознаками зовнішності. На фотозображенні (зображення жінки ліворуч), що міститься в електронному файлі, що надійшов на дослідження на оптичному DVD-R диску марки «Verbatim», та на фотозображеннях в особовій картці Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_3 , 1974р.н., що міститься в електронному файлі під назвою «Нєстєрова», наданому на дослідження на оптичному DVD-R диску марки «Verbatim», та в електрофотографічній копії особової картки Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_3 , 1974р.н., наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа;

- протокол огляду від 18.01.2023р., в ході якого підтверджено факт зайняття ОСОБА_3 посади «и.о. начальника отдела образования Лисичанска» в м. Лисичанськ Луганської області;

- протокол огляду від 21.01.2023р., в ході якого підтверджено факт розміщення в мережі Інтернет на соціальному месенджері «Telegram» інформації щодо причетності ОСОБА_3 , 1974р.н. до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- інформація Центральної виборчої комісії від 24.07.2023р., згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з лютого 2022 року до дня надання відповіді не реєструвалась кандидатом у народні депутати України та не обиралась народним депутатом України. Також до Центральної виборчої комісії не надходило відомостей щодо обрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в указаний період депутатом місцевої ради, сільським, селищним, міським головою;

- інформація Державної прикордонної служби України від 18.07.2023р., відповідно до якої за результатами проведеної перевірки інформації, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянкою України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.11.2017р. по 18.07.2023р. (станом на 14:00) в базі даних не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з них, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України вважає їх допустимими.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи судом встановлено також не було.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище письмові докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, враховуючи, що показання свідків, дані ними безпосередньо в судовому засіданні, є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій з метою вчинення громадянкою України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, кваліфікуючи її дії за ч. 5 ст. 111-1 та ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Виходячи з зазначеного, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, добровільно вчинила умисні дії з метою вчинення громадянкою України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 111-1 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, характер діяння, форму й ступінь вини, мотиви вчинення кримінального правопорушення і дані про особу винної, яка раніше не судима.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, що передбачено п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Доводи захисника щодо недоведеності обвинувачення ОСОБА_3 спростовуються безпосередніми показами свідків в судовому засіданні та вищевказаними належними доказами, які були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1, ч. 3 ст. 111-1 КК України, які віднесено до тяжких злочинів, проти основ національної безпеки України, конкретні обставини та наслідки, особу винної, відомості про неї, наявність обставини, яка обтяжує покарання та відсутність обставин, які пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання, передбаченого ч. 5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 111-1 КК України, оскільки її виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, з призначенням додаткового покарання, визначеного санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України як обов`язкового, у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування, та з призначенням додаткового покарання, визначеного санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України як альтернативне, у виді конфіскації всього майна, яке є її особистою власністю. Дійшовши висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 основного покарання у вигляді позбавлення волі, з призначенням додаткових покарань, оскільки за глибоким переконанням суду, саме така міра покарання є законною, обґрунтованою, справедливою, необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення як нею, так і іншими особами кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Судові витрати стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази в кримінальному провадженні: оптичні носії інформації оптичні диски CD-R, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 5 ст. 111-1 КК України, призначивши покарання:

-за ч. 3 ст. 111-1 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 15 (п`ятнадцять) років;

-за ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 10 (десять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, ОСОБА_3 рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 5 974 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 50 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази в кримінальному провадженні: оптичні носії інформації оптичні диски CD-R, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити захиснику та прокурору.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному вебсайті суду.

Суддя ОСОБА_1