Номер провадження 1-кс/754/3949/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003226 від 26.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в якому слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, та перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що 25.11.2025 року у період часу з 07 год. 00 хв. по 15 год. 20 хв. невстановлені особи, шляхом пошкодження запірних механізмів вхідних дверей, проникли до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно в умовах воєнного стану викрали золоті прикраси та грошові кошти, внаслідок чого ОСОБА_5 було заподіяно матеріальної шкоди.

На переконання слідчого, особи, причетні до вчинення цього злочину, тривалий час вели спостереження за квартирою з метою встановлення частоти відвідування квартири її мешканцями/власниками, що дозволило б їм безперешкодно потрапити до приміщень з метою викрадення з них чужого майна.

Так, в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено предмет, зовні схожий на гілку від дерева невеликої довжини, що слугувала міткою на вхідні двері для визначення того чи відвідували дану квартиру її мешканці (злочинцями перевірялася вказана гілка, яка могла змінювати своє положення чи залишатися на тому місці, на якому її залишили злочинці). Даний вилучений предмет направлено на проведення молекулярно-генетичного дослідження.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, направлених на розкриття даного кримінального правопорушення, здійснено оперативно-розшукові заходи з метою встановлення особи правопорушника (-ів). Зокрема, перевірялись відповідні категорії осіб: раніше засуджені та схильні до вчинення кримінальних правопорушень, які проживають на території Деснянського району м. Києва, проте дана робота результату не принесла. Наразі проводиться аналіз відеозаписів з камер відеонагляду з прилеглої до місця вчинення кримінального правопорушення території.

З урахуванням вищевикладеного, працівниками оперативного підрозділу було проведено системну роботу по аналізу трафіку на місці вчинення кримінального правопорушення та на прилеглій до нього території у період часу з 01.10.2025 по 02.12.2025, що була надана працівниками УОТЗ ГУНП у м. Києві. Вказаний період часу обґрунтовується тим, що злочинці могли з`являтися на місці вчинення кримінального правопорушення перед його вчиненням (здійснення підготовчих дій), а також могли з`являтися незадовго після, адже з урахуванням криміногенної обстановки та характеристики осіб, причетних до вчинення майнових кримінальних правопорушень, такі особи повертаються на місця вчинення, або можуть бути мешканцями прилеглих будинків. Таким чином, в ході проведення аналізу було виокремлено три абонентські номери, які у вказаний період часу, а саме з 01.10.2025 по 02.12.2025, вперше з`являлися у зоні дії базових станцій, які обслуговують місце вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Цей факт свідчить про те, що вказані абонентські номери, можуть належати особі (особам) підозрюваного (-их).

З метою необхідності перевірки власників абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 щодо причетності до вчинення даного кримінального правопорушення, відстеження їх пересування у час вчинення підготовчих дій, а також після вчинення кримінального правопорушення, що дозволило б відслідкувати можливі місця збуту викраденого, виникла необхідність отримати тимчасовий доступ до документів та можливість їх вилучити щодо телефонних номерів, які вперше потрапили у зону дії базових станцій, які обслуговують місце вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із зазначенням терміналу ІМЕІ, у вигляді роздруківки, щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абонента зазначеного телефонного номеру та інформацію з якими абонентами працювали ІМЕІ-термінали зареєстровані з вище зазначеним абонентським номером в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (ІМЕІ та IMSI), інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків вказаних номерів телефону, за період часу з 00 години 01 хвилин 01.10.2025 по 23 год. 59 хв. 02.12.2025.

В судове засідання слідчий не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити за викладених у ньому обставин.

Клопотання слідчого розглядається відповідно до ч.2 ст. 163 КПК України без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи про тимчасовий доступ до яких клопоче слідчий.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

В силу положень пункту 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, з-поміж іншого, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Приписами ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, таємниця спілкування, невтручання у приватне життя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 КПК України.

При цьому, звертаючись із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, заявник, поміж іншого, має довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (п.6 ч.2 ст. 160 КПК).

Як вбачається із змісту ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься у речах і документах, належить, зокрема, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передання, тощо.

Так, відповідно до ст. 119 Закону України «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних послуг повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність даних щодо кінцевого користувача, отриманих при укладенні договору про надання електронних комунікаційних послуг та наданні електронних комунікаційних послуг, у тому числі щодо: 1) персональних даних споживача; 2) факту отримання кінцевим користувачем електронних комунікаційних послуг; 3) змісту інформації, що передається та/або отримується кінцевим користувачем; 4) обсягу, змісту, маршрутів передачі інформації (даних), у тому числі даних, що обробляються з метою передачі інформації в електронних комунікаційних мережах або оплати електронних комунікаційних послуг; 5) даних про місцезнаходження, до яких відносяться будь-які дані, що обробляються постачальником електронних комунікаційних послуг при наданні послуг електронних комунікацій, у тому числі про розташування термінального обладнання. Зазначена вимога не поширюється на випадок передачі даних про місцезнаходження абонента, що здійснює екстрену комунікацію, до комунікаційного центру " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та екстрених служб за телефонними номерами НОМЕР_8, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та НОМЕР_9; 6) даних про спроби виклику між певними кінцевими точками електронної комунікаційної мережі, в тому числі про невдалі спроби виклику (таких, що були ініційовані і не отримали відповіді) або перерване з`єднання.

Згідно з вимогами ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий в клопотанні просить надати доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_1 , за період з 00 год. 01 хв. 01.10.2025 року по 23 год. 59 хв. 02.12.2025 року.

Лише в тому випадку, якщо сторона кримінального провадження, крім передбачених ч.5 ст. 163 КПК України обставин також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 6 статті 132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, слідчим ці вимоги закону не були дотримані, слідчим не доведено дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження, не зазначено, яким саме способом за допомогою отриманих даних буде встановлено особу, яка причетна до вчиненого кримінального правопорушення, а також взагалі не наведено обґрунтування необхідності отримання тимчасового доступу до телефонних з`єднань абонентів.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Однак, слідчим ці вимоги закону не були дотримані, слідчим не доведено того, що користувачі номерів мобільних телефонів, про доступ до яких клопоче слідчий, можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення за наведених в клопотання обставин. Крім того слідчим не зазначено в клопотанні, яким чином за допомогою отриманої інформації буде встановлено особу правопорушника. Також, із клопотання не вбачається способу отримання слідчим інформації про вказані телефонні номери, а також параметрів, за якими слідчий виокремив саме ці три номери. Пояснення, що ці три номери в період часу з 01.10.2025 по 02.12.2025 вперше з`явились у зоні дії базових станцій, які обслуговують місце вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 , а тому вказані абонентські номери можуть належати правопорушникам, - на переконання слідчого судді є неспроможними, логічно не обґрунтованими та такими, що не узгоджуються з датою вчинення правопорушення - 25.11.2025.

Так, на можливу причетність користувачів вищезазначених телефонних номерів до вчинення кримінального правопорушення, слідчий посилається на рапорт старшого оперуповноваженого ВКП Деснянського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 . Однак слідчий суддя зазначає, що даний рапорт не має жодних реквізитів, які б дали змогу ідентифікувати його, як документ, зокрема, реєстраційний номер, що в подальшому може давати підстави для розумного сумніву у законності отриманої інформації.

Слід звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні такого правопорушення.

Враховуючи зміст вищенаведених норм кримінального процесуального закону, слідчий суддя вважає, що рапорт оперуповноваженого не є доказом у кримінальному провадженні. Доказами можуть бути лише відомості, отримані у встановленому законом порядку та вміщені у ньому. Натомість, жодної інформації щодо порядку, способу та джерела отриманих відомостей, що зазначені у рапорті, матеріали клопотання не містять.

Слідчим також не зазначено, яким саме способом за допомогою отриманих даних буде встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Наводячи у клопотанні розгорнутий аналіз поведінкових звичок, притаманних квартирним крадіям, слідчий між тим не вказує, на підставі яких даних зроблено висновок, що розшукуваний правопорушник мав при собі мобільний телефон під час вчинення зазначеного правопорушення, при цьому такий мобільний телефон перебував в активному режимі.

З наведеного вбачається, що слідчим не обґрунтовано можливість встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, на підставі запитуваних речей і документів, тимчасовий доступ до яких він просить, не доведено, що потреби досудового розслідування дійсно виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, а отже слідчий суддя не вбачає можливості надати слідчому дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 159-164, 166 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003226 від 26.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7