УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000018 від 22.02.2017, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про обрання гр. ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 20.06.2025складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 190 КК України, яке того ж дня вручено дочці ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , керуючись умислом на заволодіння нерухомим майном, яке перебуває у власності територіальної громади міста Києва, та соціально незахищених верств населення, у тому числі осіб похилого віку, приблизно у 2014 році залучив у стійке злочинне об`єднання інших осіб.

Вищевказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися в стійке злочинне об`єднання для вчинення злочинів, склавши єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_5 як керівнику організованої групи, свідомо виконуючи всі його вказівки щодо незаконного заволодіння нерухомим майном у м. Києві, у тому числі: будинком АДРЕСА_3 ; квартирою АДРЕСА_4 ; квартирою АДРЕСА_5 ; квартирою АДРЕСА_6 ; будинком АДРЕСА_7 ; квартирою АДРЕСА_8 ; квартирою АДРЕСА_9 ; квартирою АДРЕСА_10 .

Таким чином, вказаними вище діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 виїхав за межі державного кордону України через пункт пропуск «Бориспіль-D» у напрямку 298 Київ-Доха (столиця арабського емірату Катар) та на територію України не повертався.

На підставі викладеного, у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування, 24.06.2025 ОСОБА_5 постановою слідчого оголошено у державний та міжнародний розшук.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, з метою запобігання з його боку спробам здійснення незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні клопотання з підстав, які у ньому наведені.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без участі оголошеного у міжнародний розшук підозрюваного.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, доводячи, що підозра є необґрунтованою, тому оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук є незаконним, оскільки останній не переховується від слідства.

Заслухавши думку прокурора, заперечення захисника, вивчивши клопотання, надані сторонами документи, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи підтверджені доказами обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК .

Тлумачення даних норм у їх зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Таким чином, для вирішення питання наявності підстав для обрання запобіжного заходу необхідним є встановлення, чи містять вказані докази дані, які б могли свідчити, що ця особа вчинила злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення за ч.4 ст. 190КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку вірогідності того, що ОСОБА_5 свідомо переховується від органів досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги що підозрюваний неодноразово викликався до органу досудового розслідування, також слідчим вжита низка заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Вирішуючи питання про наявність ризику незаконного впливу на свідків, слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, які свідчать про високу ступінь ймовірності застосування підозрюваним до осіб, які були йому підконтрольні чи певним чином залежали від нього, певних заходів з метою перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, з огляду на обставини вчинення інкримінованого злочинів, репутацію підозрюваного, існує ризик, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 злочину за ч. 4 ст. 190 КК України встановлене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що обрання інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 177, 183, 193 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження ОСОБА_5 має бути доставлений до слідчого судді для розгляду за його участі питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміни на більш м`який запобіжний захід.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1