Провадження № 1-кп/947/902/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 13.01.2025 року у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1 та ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 13.01.2025 року у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1 та ч.4 ст.358 КК України.

Ухвалою суду кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання, відповідно ч.1 ст. 314 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вказуючи, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України.

Захисник заперечував проти призначення справи до судового розгляду та просив суд повернути обвинувальний акт прокурору для доопрацювання з метою усунення недоліків, з підстав, що викладені у письмовому клопотанні, долученому до матеріалів справи.

Обвинувачена підтримала думку свого захисника у повному обсязі.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, а також додані до нього матеріали, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складені із дотриманням вимог КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження, або для розгляду питань про можливість затвердження угоди про примирення або угоди про визнання винуватості не має.

Судовий розгляд має проводитися у відкритому судовому засіданні, оскільки підстави для проведення закритого судового засідання відсутні.

За вказаних обставин кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому засіданні з викликом учасників кримінального провадження.

Крім того, в судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі та просив суд: Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 та ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 13.01.2025 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 та ч.4 ст.358 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Обвинувачена підтримала думку свого захисника у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти вищезазначеного клопотання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що приблизно у період з серпня 1998 року по червень 2020 року, але не пізніше 30.06.2020, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 120,0 кв.м, яка є земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Так, ОСОБА_4 , у вищевказаний проміжок часу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за невстановлених обставин, діючи у власних інтересах, маючи умисел на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці при відсутності права власності, права постійного користування і права оренди земельної ділянки та реєстрації документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкта, всупереч ст. 14 Конституції України, ст. 116, 124, 125, 211 Земельного кодексу України, шляхом залучення невстановлених досудовим розслідуванням осіб, що мають навички у сфері будівельної діяльності вимог:

проте які, не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , діючи у порушення - 4. 1 ст. 376 ЦК України, яка передбачає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил; - 4.4. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» які передбачають, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об?єктів будівництва. Суб?єкти містобудування зобов?язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об?єктів;

- 4. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» яка передбачає, що проектування та будівництво об?єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об?єктів (крім об?єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з незначними наслідками (CC1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об?єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування);

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів;

6) реєстрація права власності на об?єкт містобудування.

- ст. 34 Закону у країни «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачає, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об?єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об?єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об?єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об?єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з середніми (CС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля»; 7

- ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачає, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об?єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з незначними наслідками (СС1), об?єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи, підключати об?єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється;

- ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», яка передбачає, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об?єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»; заверджени Построку викона 13 042010 Л б. у передбачае, т»

повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об?єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об?єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з незначними наслідками (CCI) повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об?єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт, побудувала будівлю магазину, об?єкт жиглової нерухомості, площею забудови - 120,0 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Донського Дмитрія, 2/15, на самовільно зайнятій земельній ділянці яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Надалі, ОСОБА_4 , розуміючи, що офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відбувається шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у невстановленому місці та за невстановлених обставин, у червні 2020 року звернулась з відповідною заявою до державного реєстратора Великодолинської селищної ради, Овідіопольського району, Одеської області ОСОБА_6 .

У подальшому, державним реєстратором ОСОБА_6 , на підставі заяви ОСОБА_4 та наданих останньою документів 30.06.2020 внесені відомості до

Державного реестру речових прав на нерухоме майно, стосовно набуття права

власності ОСОБА_4 на об?єкт нерухомого майна - будівлю магазину,

- ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачає, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об?єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з незначними наслідками (СС1), об?єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи, підключати об?єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється;

- ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», яка передбачає, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об?єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

заверджени Построку викона 13 042010 Л б. у передбачае, т»

повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об?єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об?єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з незначними наслідками (CCI) повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об?єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт, побудувала будівлю магазину, об?єкт жиглової нерухомості, площею забудови - 120,0 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Донського Дмитрія, 2/15, на самовільно зайнятій земельній ділянці яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Надалі, ОСОБА_4 , розуміючи, що офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відбувається шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у невстановленому місці та за невстановлених обставин, у червні 2020 року звернулась з відповідною заявою до державного реєстратора Великодолинської селищної ради, Овідіопольського району, Одеської області ОСОБА_6 .

У подальшому, державним реєстратором ОСОБА_6 , на підставі заяви ОСОБА_4 та наданих останньою документів 30.06.2020 внесені відомості до

Державного реестру речових прав на нерухоме майно, стосовно набуття права

власності ОСОБА_4 на об?єкт нерухомого майна - будівлю магазину,

правилам N? ОД001248, виданий начебто Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 14.06.2010 та засвідчує відповідність закінченого будівництвом об?єкта - громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, будівля магазину, одноповерховий, загальною площею 100,2 кв.м. АДРЕСА_1 , державним стандартам, будівельним нормам і правилам.

Вищевказаний сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам N? ОД001248 від 14.06.2010 містить ознаки офіційного документу, оскільки його складено за встановленою формою, він містить у собі необхідні реквізити та інформацію, яка посвідчує певні події та факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру та підписаний відповідною особою у межах її компетенції.

Таким чином, інформація зафіксована у вказаному вище документі про відповідність закінченого будівництвом об?єкта - громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, будівля магазину, одноповерховий,

загальною площею 100,2 кв.м. АДРЕСА_1 , державним

стандартам, будівельним нормам і правилам, має юридично значущий характер та підтверджені у ній факти здатні спричинити наслідки правового характеру у вигляді реєстрації права власності на майно.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1 КК України, за правовою кваліфікацією самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці та ч.4 ст.358 КК України, за правовою кваліфікацією використання завідомо підробленого документа.

Згідно ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення, і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.ст.44 і 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо вона сама проти цього не заперечує і відсутні підстави, передбачені ч.1 ст.49 КК України.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення мала місце 07.07.2020 року, з урахуванням відсутності обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності.

В силу вимог п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 р. № 12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до КПК України таке звільнення є обов`язковим.

З огляду на вищезазначене, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, котрий класифікується, як кримінальний проступок, строк давності за якими не зупинявся та не переривався, та таким чином строк давності за вчинене нею кримінальне правопорушення минув, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, а справу закрити.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження в частині ч.3 ст.197-1 КК України, суд виходить з наступного.

Так, самовільне зайняття земельної ділянки (ст. 197-1 КК України) належить до триваючих злочинів.

Триваючий злочин це такий, при якому протиправний стан підтримується у часі внаслідок безперервного невиконання обов`язку або утримання від його виконання. Він починається з моменту первинного вчинення дії (у даному випадку самовільного зайняття земельної ділянки) і триває доти, доки винна особа фактично утримує ділянку у своєму володінні або не усуває наслідки порушення (не поверне ділянку законному володільцю або не звільнить її).

Верховний Суд неодноразово роз`яснював, що самовільне зайняття земельної ділянки є триваючим злочином, оскільки воно полягає не лише в акті зайняття, але й у подальшому незаконному користуванні цією землею (підтриманні протиправного стану).

Строки давності обчислюються з моменту припинення протиправного володіння, а не з моменту зайняття ділянки. Якщо особа продовжує утримувати ділянку, злочин триває, навіть якщо початкові дії були вчинені кілька років тому. Самовільне будівництво (ч. 3 ст. 197-1 КК) також може мати характер триваючого, якщо особа продовжує експлуатувати незаконно зведену споруду на самовільно зайнятій землі.

Злочин, передбачений ст. 197-1 КК України, є триваючим оскільки його об`єктивна сторона полягає у підтриманні протиправного стану незаконному володінні або користуванні земельною ділянкою (а у частині 3 у збереженні самочинного будівництва на ній) до моменту фактичного усунення цього стану.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, за своїм характером є триваючим, тобто таким, що продовжується у часі до моменту фактичного припинення протиправного володіння земельною ділянкою або припинення експлуатації самочинно зведених на ній споруд. У матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що обвинувачений припинив незаконне володіння земельною ділянкою та експлуатацію самовільно збудованих об`єктів, а відтак відсутні підстави вважати, що злочин припинено або закінчено у розумінні положень статей 12, 49 КК України. З огляду на те, що перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності розпочинається лише з моменту припинення триваючого злочину, підстав для застосування положень ст. 49 КК України у даному випадку немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.110, 129, 284, 285, 286, 288, 309, 369-372, 392-395 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , про повернення обвинувального акту залишити без задоволення.

Кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1 та ч.4 ст.358 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Одеси на 10:00 год., 14.10.2025 року.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.

Клопотання захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі за ч.3 ст.197-1 та ч.4 ст.358 КК України задовольнити частково.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 13.01.2025 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1