Справа № 583/4421/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2025 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Охтирка клопотання захисника про зміну запобіжного заходу в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000050 від 31 травня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменії, громадянина Вірменії, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області з 24 вересня 2025 року перебуває вказане кримінальне провадження.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 147 КК України, тобто утриманні особи як заручника з метою спонукання службової особи до вчинення чи утримання від вчинення будь-якої дії як умови звільнення заручника, поєднане з погрозою знищення людей; ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу; ч. 1 ст. 345 КК України, тобто у погрозах вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службового обов`язку.

Відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2025 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 червня 2025 року без визначення розміру застави, який було продовжено ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2025 року до 02 жовтня 2025 року / а.с. 53-57/, від 14 липня 2025 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до 19 вересня 2025 року / а.с. 60-61/, від 19 вересня 2025 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до 02 жовтня 2025 року / а.с. 63-64/, ухвалами Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 вересня 2025 року до 27 листопада 2025 року / а.с. 138/, від 12 листопада 2025 року до 10 січня 2026 року / а.с. 194/.

24 грудня 2025 року від захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , яке мотивує тим, що після дослідження в судовому засіданні доказу сторони обвинувачення протоколу обшуку від 18 квітня 2025 року та його відеозапису, ризики, вказані в ухвалі суду, зникли, оскільки вважає його незаконним і таким, що підтверджує невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 345 КК України. Крім цього вказує, що жодного з вказаних в ухвалі суду не існує, оскільки обвинувачений має сім`ю, неповнолітню дитину, постійне місце проживання, що спростовує ризик його переховування від суду. На першу вимогу слідчого він без ухвали слідчого судді надав зразки ДНК, , що спростовує ризик знищення речових доказів, щодо ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, то він є абстрактним, нічим не обґрунтованим. Обгрунтованість вказаних ризиків не може покладатися лише на суворість покарання. В зв`язку з цим просить змінити запобіжний захід, застосований ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою на домашній арешт цілодобовий за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків за ст. 194 КПК України / а. с. 228-230/.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник клопотання підтримали, обвинувачений на запитання суду щодо місця реєстрації пояснив, що за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , будинок відсутній, він проживав в АДРЕСА_3 . Адреса в АДРЕСА_2 не є постійним житлом, він знімав цей будинок для проживання зі своєю дівчиною.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки суд може зробити висновок про винуватість або невинуватість обвинуваченого лише в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку, тому висновок захисника про невинуватість ОСОБА_4 є передчасним, сторона обвинувачення вважає, що доказ протокол обшуку від 18 квітня 2025 року є допустимим. Вважає, що ризики, які були підставою для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження цього запобіжного заходу не зменшились і не відпали, а тому відсутні і підстави для зміни цього запобіжного заходу.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , її представник в судове засідання подали кожен окремо заяви про проведення судових засідань без їх участі, крім засідань, під час яких буде проведено їх допит / а.с. 163-164, 177, 232/.

З урахуванням думки учасників кримінального провадження суд вважає за можливо розглянути клопотання захисника без їх участі.

Вивчивши матеріали справи /в межах заявленого клопотання/, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підставою зміни запобіжного заходу є зміна обставин, які враховувалися при його обранні, покращення поведінки підозрюваного, обвинуваченого, зміна кваліфікації злочину на менш тяжкий або відсутність доказів, достатніх вини, а також відсутність ризиків, що були підставою для його обрання.

Вказуючи про неправомірність продовження судом обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід вказати, що захисником було подано апеляційну скаргу на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 вересня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року апеляційна скарга адвоката залишена без задоволення, а ухвала суду без змін.

Щодо визнання ОСОБА_4 невинуватим, слід вказати, що процедура визнання особи невинуватою в Україні відбувається через ухвалення судом виправдувального вироку за наслідками судового розгляду справи. Суд, керуючись принципами недоведеності вини, приймає рішення про невинуватість особи, якщо сторона обвинувачення не довела її вину поза розумним сумнівом. Оскільки судовий розгляд не закінчено, суд продовжує дослідження доказів сторони обвинувачення, то питання про визнання ОСОБА_4 не винуватим за ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 345 КК України, є передчасним.

Частинами 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки Кириківської селищної ради від 18 квітня 2025 року ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 / а.с. 117/.

Таким чином обвинувачений не має постійного місця проживання на території Кириківської ОТГ або Охтирської ОТГ. До того з слід відмітити, що с. Рябина Охтирського району розташоване неподалік державного кордону з рф ОСОБА_4 має громадянство іншої країни.

Суд не вважає твердження адвоката про відсутність існування ризиків обґрунтованими.

Адвокатом не надано доказів, що ризики зменшилися або взагалі відсутні.

Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинуваченого винуватим чи невинуватим у вчиненні злочинів, суд вважає, що вказані обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , дають підстави для висновку, що з боку обвинуваченого існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше правопорушення.

Суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами, тобто ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим таких дій.

Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Також необхідно врахувати, що в умовах воєнного стану питання щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого набуває особливого значення, оскільки здійснення правосуддя в особливих умовах ускладнюється наявністю певних перешкод, які не існують у мирний час та вимагає від учасників судового розгляду відноситись до виконання своїх обов`язків та реалізації наданих прав з більшою відповідальністю і зобов`язує суд діяти більш ефективно та організовано.

Доводи обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, не є слушними, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є необхідним через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи сукупність досліджених судом обставин та тяжкість покарання за злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що на момент вирішення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді його тримання під вартою є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості цього кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на домашній арешт / цілодобовий/ задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 315, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде проголошено 29 грудня 2025 року об 11 годині 50 хвилин.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1