УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0007666,

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0007666.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29.10.2018 у справі №760/26320/18 клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві про арешт майна задоволено, яке було ініційоване ПАТ «Родовід Банк», а правонаступником у відповідних правовідносинах є ТОВ «ФК «Ю-Бейс».

Представник зазначив, що накладено арешт, у вигляді заборони відчуження, на земельну ділянку за кадастровим номером № :01:006:0026 та домоволодіння на ній, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Також заявник зазначив, що на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.12.2020 справа №369/2593/18 єдиним та законним іпотекодержателем нерухомого майна, а саме: земельної ділянки за кадастровим номером №:01:006:0026 та домоволодіння на ній, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 24 є ТОВ «ФК «Ю-Бейс».

На цій підставі, з метою виконання рішення суду, ТОВ «ФК «Ю-Бейс» звернулося до Обухівської районної державної адміністрації Київської області із заявою про вчинення реєстраційних дій. Однак, отримали рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №79492066 від 18.06.2025, оскільки є зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме: ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 29.10.2018 справа №760/26320/18, якою накладено арешт у вигляді заборони на земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:0026 та домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Представник заявника зазначив, що ТОВ «ФК «Ю-Бейс» не має можливості виконати рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 01.12.2020 справа №369/2593/18 у зв`язку із наявністю арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, а тому звернулися до суду з відповідним клопотанням.

Прокурор, слідчий, власник майна та його представник в судове засідання по розгляду клопотання не з`явились, про час та місце його розгляду повідомлені належним чином, їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, щомайно боржника, що перебувало у іпотеці банку 12.03.2015 переоформлено на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (недобросовісним боржником та третьою особою було укладено ще один договір іпотеки з метою виведення майна з-під іпотеки банку), серії та номер 496 на нового власника - ОСОБА_4 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19938301 від 12.03.2015р., виданий 12.03.2015р. приватним нотаріусом ОСОБА_5 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, іпотека (обтяження) припинено на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 10.04.2014 по справі № 22ц/401/2014. Разом з тим, в ході досудового розслідування в межах кримінального провадження №0007666 встановлено, що до Апеляційного суду Київської області справа № 22ц/401/2014 не надходила, не реєструвалась та не розглядалась.

Таким чином державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі неіснуючого рішення Апеляційного суду Київської області по справі № 22ц/401/2014 від 10.04.2014 було внесено запис від 18.04.2014 про реєстрацію припинення записів про іпотеку чим здійснено незаконні дії, що надало можливість боржнику безперешкодно переоформити заставне майно на нового власника ОСОБА_4 . Оскільки іпотеку банку було припинено незаконно, банк звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29.10.2018 справа №760/26320/18 клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві про арешт майна задоволено,яке було ініційоване ПАТ «Родовід Банк».

Накладено арешт, у вигляді заборони відчуження, на земельну ділянку за кадастровим номером № :01:006:0026 та домоволодіння на ній, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.12.2020 у справі №369/2593/18 позовні вимоги АТ «Родовід Банк» до відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державний реєстратор ОСОБА_7 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, договору іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя, визнання права іпотеки на майно задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08.09.2021 справа №369/2593/18 та постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15.12.2021 справа №369/2593/18 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.11.2023 справа №369/2593/18 заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» про заміну сторони правонаступником за позовом ПАТ «Родовід Банк» про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, договору іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя, визнання права іпотеки на майно задоволено повністю. Замінено позивача (стягувача) у цивільній справі № 369/2593/18 з ПАТ «Родовід Банк» (ідентифікаційний код 14349442) на його правонаступника ТОВ Фінансова Компанія «Ю-Бейс» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 55; ідентифікаційний код 42901825).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Накладаючи арешт на майно, відповідно мотивувальної частини ухвали від 29.10.2018 року, суд виходив з того, що земельна ділянка за кадастровим номером №:01:006:0026 та домоволодіння на ній, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, та відсутніми ризиками які слугували підставами для накладення арешту на майно, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0007666 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 29.10.2018 справа №760/26320/18 у кримінальному провадженні №0007666, на земельну ділянку за кадастровим номером №:01:006:0026 та домоволодіння на ній, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1