Справа №295/8548/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001729 від 03.06.2023 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, неодруженого, не працюючого, немаючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

за ст. 126-1 КК України

з участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и в :

ОСОБА_10 систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї двоюрідної сестри ОСОБА_7 , з якою проживає у сусідніх квартирах спільного будинку по АДРЕСА_2 , а саме систематично ображає словами брутальної лайки та погрожує фізичною розправою.

Встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 неодноразово зверталася із відповідними заявами до поліції, за результатом розгляду яких розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України та складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 19.02.2023, 02.03.2023, 16.04.2023, за результатами судового розгляду яких ОСОБА_5 притягнуто до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Так, 30.09.2022 близько 20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , в ході виниклого словесного конфлікту жбурнув у ОСОБА_7 яблуком, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді синця на лівій молочній залозі, яке відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження. Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2023 у справі №295/10495/22 ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального проступку.

19.02.2023 близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї двоюрідної сестри ОСОБА_7 , а саме висловлював слова-образи та погрожував. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 12.04.2023 у справі №295/3452/23 ОСОБА_5 визнаний винним.

02.03.2023 у вечірній час ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї двоюрідної сестри ОСОБА_7 , а саме - виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21.03.2023 у справі №295/2829/23 ОСОБА_5 визнаний винним.

16.04.2023 о 08 год. 17 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї двоюрідної сестри ОСОБА_7 , а саме - виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 03.05.2023 у справі №295/5381/23 ОСОБА_5 визнаний винним.

Разом з тим, не припиняючи вчиняти свої неправомірні дії, 02.06.2023 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання, що по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї двоюрідної сестри ОСОБА_7 , що проявилось у висловленні в її бік слів нецензурної лайки та погрози фізичною розправою.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до своєї двоюрідної сестри, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжує вчиняти домашнє насильство відносно двоюрідної сестри ОСОБА_7 .

Таким чином, вказаними насильницькими діями ОСОБА_5 систематично вчиняє психологічне насильство щодо ОСОБА_7 , що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя останньої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав частково та показав, що потерпіла його двоюрідна сестра. У нього світла в будинку немає, Люлявська до себе провела. 02.06.2023 приїхали працівники РЕС проводили роботи по ремонту світла, ОСОБА_11 також підійшла. Крім працівників РЕС були присутніми сусід, його рідна сестра. Звернувся до Люлявської та попросив останню не мучити собак, яких вона тримає. Просто собаки не дають нормально жити, спати, не дають проходу, гавкають, гризуть двері. На що ОСОБА_11 у відповідь, показала йому непристойний жест середній палець. Зреагував, і можливо кидався на неї, ображав, якими саме словами не пам`ятає. Не пам`ятає чи стримувала його рідна сестра, однак всі ці люди які були присутніми, були свідками події. Стверджує, що ОСОБА_11 не дає йому проходу, 02.06.2023 остання бігала за ним, погрожувала. Окрім нього, ніхто скарги на собак Люлявської не писав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що обвинувачений її двоюрідній брат, проживають поруч по сусідству. 02.06.2023 вранці пішла погодувати тварин. В цей час ОСОБА_12 , який сидів разом із своїм товаришем на прізвисько « ОСОБА_13 », почав останньому говорити про неї різні гадості, почав ображати, викрикував їй вслід. На це не звертала уваги, пішла на роботу. Близько 16 год. повернулася з роботи, побачила автомобіль бригади РЕС, також поруч стояв Суходольський, його рідна сестра ОСОБА_14 , сусід ОСОБА_15 , сусідка ОСОБА_16 , чотири працівники бригади. Всі ці особи були свідками події. Почала з`ясовувати що сталося, в цей час ОСОБА_17 кинувся до неї битися, його стримала сестра та сусід. Суходольський продовжував її ображати. Кричав, в присутності сторонніх осіб ображав її словами нецензурної лайки. Всі присутні розійшлися, ОСОБА_17 залишився, продовжував її ображати, погрожував «готуватися до смерті», малював малюнки із знаряддями якими він буде її вбивати, малюнки залишав у її дверях. Зазначила, що ОСОБА_17 навіть б`є батька, свою рідну сестру, вони всі його бояться. Після систематичного, домашнього насильства ОСОБА_5 на її адресу, була змушена два роки ходити до психолога для отриманням психологічної допомоги, на послуги якого витратила значні кошти. Через вчинення братом відносно неї систематичного психологічного насильства, її життя стало нестерпним, почала боятися за своє життя. Ствердила, що 02.06.2023 жодних неправомірних дій зі свого боку, відносно ОСОБА_5 не вчиняла, уникає повного спілкування з ним..

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що обвинуваченого не знає, потерпілу знає. Люлявська звернулася до неї в 2019 році за психологічною допомогою. Перші скарги були на психологічний стан, а саме страхи, тривогу, депресивний стан, почуття провини перед мамою, оскільки не змогла останню захистити. Також розповідала про те, що вона не мала батька. Зазначала про несправедливість у родині, перешкоди, які наклали свій відбиток ще з дитинства. Почали проводити лікування, яке полягало в тому, щоб остання мала можливість себе захистити. Перші два роки працювали з нею раз двічі на тиджень. З 2022 стан Люлявської став більш менш стабільний стан, почала себе захищати. Люлявська говорила, що потребує захисту від свого двоюрідного брата. З 2023 знову почала до неї звертатися, через постійний булінг від двоюрідного брата, який погрожував фізичною розправою, ображав, вночі стукав у стіну. Після події 02.06.2023 ОСОБА_11 звернулася на наступний день до неї. Вона була в пригніченому стані. Зі слів ОСОБА_11 , брат звинувачував її в тому, що вона знущається над тваринами, недостойна жити, "байстрючка". Не могла нормально проходити по спільній стежці, відчувала постійний страх. Люлявська постійно боялася за своє життя, адже від брата було постійне психологічне насильство, фізичного не було. Востаннє ОСОБА_11 зверталася за консультацією у вересні 2024, вони підтримують і дистанційну форму консультацій.

Свідок ОСОБА_19 показав, що обвинуваченого знає з дитинства, товаришують, часто разом рибачать. Люлявську бачив, коли приходив до ОСОБА_5 . Відомо, що ОСОБА_17 та Люлявська проживають разом в одному будинку, окремі подвір`я. Є проблеми з собаками, які тримає ОСОБА_11 . Остання тримає їх у вольєрі, який знаходиться на відстані трьох метрів від входу до будинку ОСОБА_5 . Останній хоче спокою, а собаки постійно заважають, гавкають. До війни приходив до обвинуваченого майже раз на тиждень, також чув, що собаки постійно гавкають. В червні 2023 десь перед обідом прийшов до ОСОБА_5 . Побачив, що ОСОБА_17 свариться з сестрою на вулиці, конфлікт був з приводу собак. У його присутності нецензурної лайки між ними не було, поліції, або будь-яких інших сторонніх осіб також не було. Сам особисто в їх розмову не втручався. Суходольський не погрожував ОСОБА_11 , або можливо не чув, оскільки прийшов вже під кінець конфлікту. Сварка закінчилася тим, що ОСОБА_11 пішла до будинку.

Свідок ОСОБА_20 показала, що ОСОБА_11 її подруга, ОСОБА_5 також знає близько десяти років. Раніше були конфлікти з останнім, тому уникає з ним спілкування. 03.06.2023 біля 13 год. вона домовилася з Люлявською, що зайде до неї. В цей день бачила ОСОБА_5 , разом із сусідом, бігав по берегу і кричав. Люлявська зателефонувала, плакала, просила не приходити, оскільки ОСОБА_17 знову чудить, також сказала що мають приїхати працівники РЕС, пропало світло. Однак вирішила все ж приїхати до Люлявської. Коли приїхала побачила автомобіль РЕС, було багато людей, серед яких ОСОБА_21 , сестра ОСОБА_5 . Суходольський бігав, кричав, ображав потерпілу, погрожував, кидався травою, говорив що остання довго не проживе, але фізичну силу не застосовував. У зв`язку з чим ОСОБА_11 викликала поліцію, але її приїзду вона особисто не чекала. Зазначила, що ОСОБА_17 систематично провокує конфлікти з потерпілою, чіпляється до неї. А коли ОСОБА_5 переселили до частини будинку, де поруч проживає Люлявська, конфлікти стали постійними. Відомо, що ОСОБА_11 неодноразово зверталася до поліції, та відносно ОСОБА_5 виносилися обмежувальні приписи. Однак він продовжує вчиняти психологічне насильство відносно потерпілої. Зазначила, що можливо вона помилилася в даті і подія відбулася 02.06.2023, оскільки пройшов вже тривалий час з події.

Згідно рапорту на лінію 102, 02.06.2023 о 15:09 надійшло звернення від ОСОБА_7 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , брат вчиняє відносно неї домашнє насильство, конфліктує, виганяє, перебуває в агресивному стані, при цьому відносно останнього встановлено терміновий заборонний припис (т. 1 а.с.142).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.06.2023, від ОСОБА_7 про те, що 02.06.2023 близько 15 год. 00 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Набережна під Скелями, 52, на подвір`ї, ОСОБА_5 вчиняв психологічне насильство до ОСОБА_7 , яка є його двоюрідною сестрою, чим заподіяв останній моральну шкоду (т.1 а.с. 144).

Протоком огляду предмету від 16.06.2023 оглянуто DVD-R диск, який безпосередньо досліджений в судовому засіданні, який містить відеозаписи з нагрудних камер відео реєстраторів працівників Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, що здійснювали виїзд за адресою: АДРЕСА_2 . Де зафіксовано, що потерпіла та обвинувачений перебувають на спільному подвір`ї будинку що по АДРЕСА_2 , працівники поліції встановлюють обставини конфлікту між останніми. При цьому ОСОБА_7 повідомляє, що о 08 год. ОСОБА_5 почав її обзивати, забороняв підходити до її власного господарського приміщення, погрожував (т.1 а.с. 149).

Постановами Богунського районного суду м. Житомира від 21.03.2023, 03.05.2023, 12.04.2023 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. А саме за фактом вчинення психологічного насильства відносно двоюрідної сестри ОСОБА_7 (т.1 а.с. 153, 154,155).

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2022 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. В даному кримінальному провадженні тілесні ушкодження спричинено ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 156).

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_5 і розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності також у зв`язку з наступним.

Статтею 126-1 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Ознакою об`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення є систематичність, яка характеризується як кількісним критерієм, тобто багаторазовістю періодично здійснюваних дій, так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих.

Кількісний критерій систематичності, як ознаки домашнього насильства полягає в учиненні трьох і більше актів насильства, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх рішеннях (див. наприклад постанову від 13 лютого 2025 року у справі № 491/1073/22, провадження № 51-4095км24).

Відповідно до практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду відображеної, зокрема, у постанові від 28 лютого 2023 року у справі № 725/4683/20, провадження № 51-6067 км 21, зазначається, що для доведення систематичності домашнього насильства важливими є сам факт і обставини вчинення окремих його епізодів.

Згідно із ст. 1 ЗУ від 07.12.2017 № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Водночас у п. «b» ст. 3 Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі Стамбульська конвенція) визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні. Як наголошується у Стамбульській конвенції (ст. 2), її положення застосовуються до всіх форм насильства щодо жінок, у тому числі до домашнього насильства, яке зачіпає жінок непропорційно.

Домашнє насильство може доводитися будь-якими доказами, допустимими у кримінальному провадженні, і закон не містить вимоги доведення його спеціально визначеними засобами доказування. Серед іншого, суд може прийняти до уваги адміністративні протоколи поліції, обмежувальні приписи, рішення суду в справі про адміністративне правопорушення, які оцінюються ним у сукупності з іншими доказами, наданими сторонами.

Так, вина обвинуваченого доведена послідовними та незмінними показами потерпілої ОСОБА_7 , що протягом тривалого часу її двоюрідній брат, вчиняє домашнє насильство, яке полягає в образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою. Зазначила, що неодноразово зверталася із відповідними заявами до поліції, складалися протоколи про адміністративні правопорушення. Також в цей період часу ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, а саме спричинив їй легкі тілесні ушкодження, за що був засуджений судом. Однак, ОСОБА_5 поведінку не змінив, висновків не зробив та продовжує вчиняти відносно неї домашнє насильство. У зв`язку з постійним психилогічним напруженням, приниженнями вона протягом тривалого часу змушена звертатися за допомогою до психолога.

Також вина ОСОБА_5 доведена показами свідка ОСОБА_22 , яка зазначала, що дійсно протягом тривалого часу, через неправомірні дії з боку брата, до неї за психологічною допомого звертається ОСОБА_11 .

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_19 , який є товаришем ОСОБА_5 та в такий спосіб намагається применшити винуватість останнього. Твердження свідка, що він не чув щоб ОСОБА_5 ображав нецензурними словами потерпілу, спростовано ж його показами, як він зазначив, що він прийшов вже під кінець конфлікту, коли потерпіла пішла до будинку.

Доводи сторони захисту, що покази свідка ОСОБА_20 не доводять вину її підзахисного, оскільки свідок повідомила про події іншого дня, суд відкидає. Під час допиту свідок зазначила, що можливо і помиляється в даті, оскільки пройшов значний перебіг часу з дня події. При цьому, як вбачається з показів самого обвинуваченого, в цей день приїжджала бригада РЕС, яку також бачила свідок ОСОБА_20 . Отже помилка в даті є очевидною через значний проміжок часу з події до часу допиту в суді, понад два роки.

Крім того вина обвинуваченого доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Судом встановлено, що протягом тривалого часу обвинувачений систематично вчиняє психологічне насильство щодо двоюрідної сестри ОСОБА_7 , яке полягало в образах словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою. Про систематичність, також свідчать постанови Богунського районного суду м. Житомира від 21.03.2023, 03.05.2023, 12.04.2023, якими ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, вирок Богунського районного суду м.Житомира від 24.10.2022, де потерпілою є ОСОБА_7 ..

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 126-1 КК України, які виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно з ч.4 ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується негативно, не перебуває на обліках в спеціалізованих установах. Також суд вважає необхідним врахувати, що у своїй промові у судових дебатах та останньому слові обвинувачений публічно висловив погрорзи на адресу потерпілої. Враховується судом і думка потерпілої.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді Богунського районного відділу ФДУ «Центр пробації» у Житомирській області, з якої вбачається, що ОСОБА_5 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, а тому йому має бути призначено покарання в умовах ізоляції.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкції статті у вигляді обмеження волі. Відсутні підстави для застосування ст. 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_23 подала цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн.

Суд враховує, що внаслідок події потерпілій спричинено моральні страждання, які дійсно позначили негативні зміни у її житті, думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, переживання, насторогу, тривогу, остання була змушена звертатися за допомогою до спеціалістів, яку тривалий час отримує. Крім того, потерпіла продовжує нести моральні страждання, переживання, стреси та інші негативні фактори, які виміряти в грошовому еквіваленті неможливо.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи загальний життєвий рівень громадян України, і здатність обвинуваченого ОСОБА_5 реально відшкодувати шкоду, суд, вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в сумі 20000 грн.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 20000 (двадцять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази: DVD-R диск зберігати в матеріалах судового провадження. (т.1 а.с. 148).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя ОСОБА_1