ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2025 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 26.06.2025 за №756/8330/25 у кримінальному провадженні №0000575,

в с т а н о в и в:

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 26.06.2025 за №756/8330/25 у кримінальному провадженні №0000575.

У судове засідання, призначене на 09.09.2025 представник власника майна не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, одних заяв чи клопотань до суду не надходило.

Уповноважений прокурор у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До суду надійшла письмові пояснення прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , у яких останній, посилаючись на обставини, встановлені в ході досудового розслідування, проти задоволення клопотання заперечує та просить відмовити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (зокрема, рішення у справах «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Ревунець проти України» від 17.02.2011, «Воловик проти України» від 24.02.2011, «Федорова проти України» від 12.05.2011, «Кирилюк проти України» від 06.10.2011 «Рудніченко проти України» від 11.07.2013 та інші).

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (зокрема, рішення ЄСПД у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (зокрема, рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005).

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Разом з тим, особі, за клопотанням якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, будучи належним чином повідомленим про розгляд поданого нею клопотання, адвокат ОСОБА_3 не з`явився у судове засідання, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Водночас, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час провадження неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

З аналізу викладеного вбачається, що на час розгляду клопотання, з огляду на неявку заявника, заявлені адвокатом ОСОБА_6 вимоги останнім не підтримуються, а тому клопотання слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 7, 9, 22, 26, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 26.06.2025 за №756/8330/25 у кримінальному провадженні №0000575 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1