У Х В А Л А

07.01.2026 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у кримінальному провадженні № 0001389, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у фері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , керівник Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у фері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник - адвокат ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0001389, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду із письмовим клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 23.06.2025 та від 02.07.2025, а саме на мобільний телефонон «МОТОРОЛЛА» ІMEI: НОМЕР_1 , який належить обвинуваченому ОСОБА_3 з правом користування та розпорядження цим майном та передати його батькові обвинуваченого - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Клопотання мотивує тим, що на даний час досудове розслідування завершено, матеріали справи, обвинувальний акт переданий до суду. А відтак всі необхідні слідчі дії та експертизи з вищевказаними доказами проведені, а тому відпала потреба в застосуванні такого заходу як арешт майна, а саме стосовно мобільного телефону марки МОТОРОЛА IMEI: НОМЕР_2 із забороною користування та розпорядження вищевказаним майном. В судовому засіданні були дослідженні докази, серед яких був відсутній мобільний телефон

«Моторолла». Зазначений вище арешт порушує право ОСОБА_3 на придбане майно, оскільки він позбавлений можливості використовувати майно. Користування даним мобільним телефоном дуже важливе для ОСОБА_3 , оскільки він містить велику кількість фотографій з його побратимами, з якими він брав безпосередню участь у бойових діях, також телефон містить і контактні дані таких військовослужбовців. У випадку, якщо телефоном не користуватись тривалий час, існує ризик, що телефон стане не придатним до користування, вкрай важливі контакти та фотографії будуть не доступні для ОСОБА_3 .

Також у телефоні завантажені такі додатки як ДІЯ, ПРИВАТ 24, реєстрація та вхід до яких здійснюється за паролем. На сьогоднішній день ОСОБА_3 ,

позавлений користуватись такими додатками.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 клопотання підтримала та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що просить скасувати арешт на мобільний телефон, щоб була можливість його відчужити, а виручені кошти передати потерпілій в рахунок відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечували проти скасування арешту в частині користування мобільним телефоном та його передачі на відповідальне зберігання батькові обвинуваченого. Водночас, прокурор ОСОБА_6 вказав на те, що скасування арешту на майно не позбавляє його статусу речового доказу у кримінальному провадженні, доля якого згідно вимог КПК має бути вирішена за результатами розгляду кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала позицію сторони захисту.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані на його обгрунтування матеріали, дійшов висновку про його часткове задоволення.

У судовому засіданні встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001389, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2025 було накладено арешт на майно, яке було вилучено 16.06.2025 в ході затримання в порядку п.2 ч.1 ст. 208 КПК України та особистого обшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : кепку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, жилетку темно синього кольору, кофту сірого кольору, мобільний телефон марки «МОТОРОЛЛА» ІMEI: НОМЕР_1 , сумку сірого кольору із вмістом, із забороною користування та розпорядження вищевказаним майном. Згідно ухвали слідчого судді арешт на вилучене майно було накладено з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2025 виправлено описку, допущену в ухвалі слідчого судді від 23.06.2025, а саме доповнено резолютивну частину переліком майна, яке було вилучено під час огляду місця події та на яке накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно тимчасовим вилученням майна.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право суду на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням; доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України суд під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку незгоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак суд розглядає клопотання на підставі тих доказів, які йому представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю.

Наразі кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а саме судом досліджені письмові докази сторони обвинувачення, в тому числі і ті, що стосуються речового доказу - мобільного телефону (протокол затримання обвинуваченого під час якого було вилучено мобільний телефон) та допитано потерпілу. Питання щодо необхідності безпосереднього дослідження речового доказу - мобільного телефону судом ані стороною обвинувачення, ані стороною захисту не порушувалось.

Таким чином, суд, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, враховуючи позицію сторони обвинувачення, приходить до висновку про відсутність даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном та вважає за доцільним частково скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2025 та від 02.07.2025 у кримінальному провадженні № 0001389 від 16.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: на мобільний телефон телефонон «МОТОРОЛЛА» ІMEI: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , в частині користування вказаним майном.

Поряд з тим, суд враховує, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено, вилучений телефон має статус речового доказу у кримінальному провадженні, доля якого відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження та вважає, що актуальність заборони щодо розпорядження цим майном на даній стадії кримінального провадження не зменшилась, а тому підстави для скасування арешту майна в цій частині відсутні.

Порядок зберігання речових доказів, коло осіб на яких покладено належне зберігання та випадки передачі майна на відповідальне зберігання визначено Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України». Аналіз положень Порядку дозволяє зробити висновок про те, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та йому надано право вирішувати питання передачі речового доказу на відповідальне зберігання заінтересованим особам або особам уповноваженим на виконання вимог закону щодо збереження речового доказу. Крім того, орган досудового розслідування, передаючи речовий доказ на відповідальне зберігання, може перевірити можливість належного збереження такого доказу та попередити відповідну особу, який здійснюється передача, про обов`язок збереження речового доказу до ухвалення кінцевого рішення у провадженні.

За викладеного, враховуючи позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо подальшого місця зберігання речового доказу, суд вважає за можливе передати останній на відповідальне зберігання батькові обвинуваченого - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2..

На підставі викладеного, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 169, 174, 307 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0001389, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2025 та 02.07.2025 на належний ОСОБА_3 мобільний телефонон «МОТОРОЛЛА» ІMEI: НОМЕР_1 , в частині користування вказаним майном.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області повернути належний ОСОБА_3 мобільний телефон «МОТОРОЛЛА» ІMEI: НОМЕР_1 , який відповідно до квитанції № 787, переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області,його батькові - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1