н/п 1-кс/490/4954/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8031/25
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

19 грудня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Миколаїв, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 114-1 КК України-,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваній ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000261 від 08.09.2025.

Клопотання мотивує тим, що так звані «куратори», зареєстровані в кросплатформному месенджері «Telegram» на ім`я « ОСОБА_7 » з нік-неймом « ОСОБА_8 » та на ім`я « ОСОБА_9 » з нік-неймом « ОСОБА_10 », без ідентифікації номерів мобільних операторів не пізніше 26.08.2025 року, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування на теперішній час не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомили про можливість швидкого заробітку грошей, шляхом підпалу автомобілів військовослужбовців ТЦК та СП Збройних Сил України, які розташовуються на півдні України, а саме на території м. Очакова Миколаївської області.

На вказані пропозиції ОСОБА_6 добровільно погодилась та в ході листування з невстановленою особою, зареєстрованою в кросплатформному месенджері «Telegram» на ім`я « ОСОБА_7 » з нік-неймом « ОСОБА_8 », отримала завдання про необхідність прибуття останньої до квартири за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою ОСОБА_6 мала віднайти предмет (пластикову пляшку з запалювальною речовиною, до якої клейкою стрічкою примотаний мобільний телефон з двома під`єднами дротами, що поміщена до чорного поліетиленового пакету) та підкласти готовий предмет під автомобіль представників ТЦК та СП ЗС України. За вказану роботу вищезазначена невстановлена особа обіцяла сплатити ОСОБА_6 грошову винагороду.

Крім того, з метою організації оплати за підкладання запалювальної речовини під автомобіль представників ТЦК та СП ЗС України на території м. Очаків Миколаївській області, невстановлена особа попросила створити електронний крипто гаманець.

При цьому, ОСОБА_6 , будучи обізнаною про особливий період на території України, усвідомлюючи роль та значення ЗСУ у захисті держави та громадян від збройної агресії рф, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, на виконання вказівки невстановленої досудовим розслідуванням особи, використовуючи власний мобільний термінал марки «SAMSUNG», моделі «Galaxy A23», ІМЕІ (гніздо 1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (гніздо 2): НОМЕР_2 з обліковим записом у месенджері «Telegram» за ім`ям « ОСОБА_11 ¦» з нік-неймом « ОСОБА_12 », погодилась на пропозицію такої особи, яка підписана у месенджері «Telegram» за ім`ям « ОСОБА_7 » з нік-неймом « ОСОБА_8 », без ідентифікації номера мобільного оператора, за грошову винагороду здійснити підкладання запалювальної речовини під автомобіль представників ТЦК та СП ЗС України на території м. Очаків Миколаївській області.

З цією метою 27.08.2025, на виконання вказівок невстановленого користувача месенджера «Telegram» за ім`ям « ОСОБА_7 » з нік-неймом « ОСОБА_8 », близько о 12 год. 30 хв. ОСОБА_6 , орендувала кімнату в будинку готельного типу за адресою: АДРЕСА_3 та в подальшому придбала новий мобільний термінал та портативну батарею до нього, встановила на мобільний термінал додаток «Air droid» для дистанційного керування телефоном, під`єднала портативну батарею до мобільного терміналу за допомогою проводу та приклеїла клейкою стрічкою. Надалі, користувач месенджера «Telegram» за ім`ям « ОСОБА_7 » з нік-неймом « ОСОБА_8 » наголосив на подальшому спілкуванні ОСОБА_6 з користувачем месенджера «Telegram» на ім`я « ОСОБА_9 » з нік-неймом « ОСОБА_10 ».

Після цього, 27.08.2025, близько о 21 год. 49 хв. ОСОБА_6 підшукала та узгодила з користувачем месенджера «Telegram» на ім`я « ОСОБА_9 » з нік-неймом « ОСОБА_10 автомобіль кольору «Хакі» під який необхідно підкласти пакунок з запалювальною речовиною та місце встановлення мобільного терміналу з завантаженим на нього додатком для дистанційного керування телефоном, з під`єднаною до нього портативною батарею. Дана конструкція виконувала роль безперервного відео контролю автомобіля.

Надалі, 27.08.2025, близько о 23 год. 30 хв. ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, в особливий період, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_4 , підійшла до попередньо виявленого нею припаркованого автомобіля марки «Nissan» кольору «Хакі», з закордонним реєстраційним номером « НОМЕР_3 » та в подальшому, на виконання завдання невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка у месенджері «Telegram» зареєстрована на ім`я « ОСОБА_9 » з нік-неймом « ОСОБА_10 , без ідентифікації номера мобільного оператора, вчинила дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності ЗСУ, а саме здійснила підкладання пакунку з запалювальною речовиною та встановила мобільний термінал з завантаженим на нього додатком для дистанційного керування телефоном, з під`єднаною до нього портативною батарею для підтвердження своїх протиправних дій і отримання обіцяної грошової винагороди на електронний крипто гаманець.

28.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

29.08.2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваній ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 26.10.2025 включно.

24.10.2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваній ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 21.12.2025 включно та продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному проваджені до чотирьох місяців.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваної наявні ризики, передбачені п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому заперечував проти заявленого клопотання про продовження підозрюваній строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника, просила обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000261 від 08.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

28.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

29.08.2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваній ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 26.10.2025 включно.

24.10.2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваній ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком 21.12.2025 включно та продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному проваджені до чотирьох місяців.

19.12.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000261 продовжено до шести місяців, тобто до 28.02.2026 року включно.

Вирішуючи заявлене слідчим клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 114-1 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 28.08.2025, за місцем підкладення пакунку з запалювальною речовиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4 в ході якого вилучено мобільний термінал за допомогою якого остання спілкувалась з невстановленими «кураторами» держави-агресора тарюкзак синього кольору, в знаходився саморобний вибуховий пристрій, який був підкладений під автомобіль ЗС України кольору «Хакі», а також мобільний телефон примотаною портативною батареєю, що використовувався в якості безперервної відеозйомки; протоколом огляду від 28.08.2025, яким підтверджується, що ОСОБА_6 використовуючи власний мобільний термінал марки «SAMSUNG», моделі «Galaxy A23», ІМЕІ (гніздо 1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (гніздо 2): НОМЕР_2 з обліковим записом у месенджері «Telegram» за ім`ям « ОСОБА_11 ¦» з нік-неймом « ОСОБА_12 », погодилась на пропозицію такої особи, яка підписана у месенджері «Telegram» за ім`ям « ОСОБА_7 » з нік-неймом « ОСОБА_8 », без ідентифікації номера мобільного оператора, за грошову винагороду здійснити підкладання запалювальної речовини під автомобіль представників ТЦК та СП ЗС України на території м. Очаків Миколаївській області; протоколом затримання ОСОБА_6 від 28.08.2025; підозрою відносно ОСОБА_6 від 28.08.2025; протоколом допиту ОСОБА_6 від 28.08.2025, в ході якого остання фактично визнала свою провину та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваної ОСОБА_6 ризиків, передбачених ч.1,4,5 ст.177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона вчинила злочин, який належить до тяжкого та відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваній загрожує реальне позбавлення волі.Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій та не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_6 могла діяти, та може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення нею кримінального правопорушення. Також може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, через свої стійкі зв`язки з представниками рф, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, може продовжувати умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації державі-агресора, шляхом надання інформації про Збройні Сили України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Продовжуючи підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямовані проти основ національної безпеки України, яке належить до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та УкраїнськогоНароду, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваної наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрювана є працездатною особою,тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків, які з часом не зменшилися.

Щодо можливості застосування до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає за можливе не визначати підозрюваній розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить починаючи з 19 грудня 2025 року до 16 лютого 2026 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1