Справа № 635/2813/21
Провадження № 1-кп/635/94/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 02.02.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1) 22.01.2020 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 27.02.2024 Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

3) 03.07.2024 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Наприкінці січня 2021 року, приблизно о 16 год. 00 хв., більш точний день та час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшли до недобудованого будинку, який знаходиться на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області в АДРЕСА_2 , земельна ділянка з кадастровим номером: :02:002:0567, яка належить потерпілій ОСОБА_5 , де, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшли до вищевказаної неогородженої території недобудованого будинку, де ОСОБА_4 залишився на дорозі біля будинку та повинен був в разі появи сторонніх осіб попередити про це особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, яка шляхом вільного доступу зайшла до приміщення недобудованого будинку, де таємно викрала майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме:

-кровельні саморізи в кількості 200 шт., вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3 від 03.02.2021 складає 0,65 копійок за 1 штуку на загальну суму 130 гривень;

-кровельні коньки в кількості 23 шт., вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3 від 03.02.2021 складає 137 гривень 50 копійок за 1 штуку на загальну суму 3 162 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 3 292 грн. 50 коп.

Після чого ОСОБА_4 разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли і розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3292 гривень 50 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що у січні 2021 разом із ОСОБА_6 вчинив крадіжку кровельних коньків та саморізів з земельної ділянки у с. Ч. Тишки Харківського раойну. У вчинено щиро розкаюється, про вчинене шкодує.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає.

За таких обставин суд уважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї провини, негативному ставленні до скоєного, осуді своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставинами, що пом`якшують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до скоєного.

З урахуванням вищезазначених обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, в теперішній час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2024, призначене покарання останній має відбувати реально, підстави для застосування до нього положень ст.ст. 69, 75 КК України відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений, судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого, не застосовувались. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.07.2024 ОСОБА_4 тимчасово залишено в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на час розгляду вказаного кримінального провадження.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2024 визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді чотирьох років позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 05.11.2025.

Зарахувати у строк остаточно призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком покарання, частково відбуте останнім за вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2024.

Речові докази:

обрізки металочерепиці вагою 157 кг, кровельні саморізи 200 шт. та кровельні коньки 23 шт., передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими потерпілій;

- металеву підставку, передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати повернутою потерпілій.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1