Провадження № 1-кс/932/5865/25
УХВАЛА

про повернення скарги

13 жовтня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені військової частини НОМЕР_1 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені військової частини НОМЕР_1 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням №1593/1504 від 22.04.2025 р.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 07.10.2025 р. скарга передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Вивчивши скаргу і додані документи, слідчий суддя вважає необхідним зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі скарги і доданих документів вбачається, що військова частина НОМЕР_2 , від імені якої діє ОСОБА_2 , оскаржує бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням №1593/1504 від 22.04.2025 р. Дане повідомлення отримане Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань 06.05.2025 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, відповідно до ст.214 КПК України процесуальний строк у даному конкретному випадку слід рахувати з 07.05.2025 (06.05.2025 + 24 години), тобто з наступного дня, коли треба було вчинити дію. В період з 07.05.2025 по 17.05.2025 включно скаржник мав подати скаргу. Але скаргу подано через підсистему «Електронний суд» лише 20.08.2025, тобто після закінчення процесуального строку.

При цьому скаржник не ініціює питання перед слідчим суддею про поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого, вважаючи строк на звернення зі скаргою не пропущеним. На думку скаржника, бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо невнесення відомостей до ЄРДР за повідомленням військової частини фактично є триваючим правопорушенням, і як наслідок така бездіяльність може бути оскаржена в будь який час за весь період, протягом якого вона триває незалежно від строків подання заявником повідомлення про вчинення правопорушення.

Слідчий суддя не може погодитися з такими твердженнями скаржника, виходячи з такого.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 21.01.2016 року у справі №5-259кс15, правило дотримання процесуального строку для подання скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи, в яких порушуються відповідні питання, розглядалися впродовж розумного часу, не змушували органи влади та інші зацікавлені особи перебувати у стані невизначеності. Процесуальним Законом потенціальному заявнику встановлюється достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу. Процесуальні строки чітко окреслюють часові межі, після закінчення якого контрольна функція Суду не здійснюється. При цьому питання про поновлення процесуального строку не порушується.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу (постанова ВП ВС від 12.06.2024 у справі №756/11081/20).

Отже, звернувшись до уповноваженого органу досудового розслідування із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення скаржник мав реагувати на відсутність інформації по повідомленню шляхом подання скарги протягом 10- ти днів з моменту початку бездіяльності, яка відтермінована від дати подачі такого повідомлення на одну добу. А у разі пропуску такого строку, скаржнику слід порушувати питання перед слідчим суддею про поновлення процесуального строку з наведенням причин поважності пропуску.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржником не порушується питання перед слідчим суддею про поновлення процесуального строку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним повернути скаржнику вказану скаргу, оскільки скарга подана поза процесуальним строком, визначеним ст.304 КПК України.

Скаржнику слід роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 304, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені військової частини НОМЕР_1 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути скаржнику.

Відповідно до ч.7 ст.304 КПК України роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає особі повторно звернутися зі скаргою до слідчого судді, після усунення обставин, що стали підставою для повернення скарги.

Копію ухвали направити скаржнику разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1