Провадження № 1-кс/185/1020/25
У Х В А Л А

іменем України

15 грудня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференціїу залі суду заяву про відвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000076 від 26.09.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

В провадження судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява про відвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000076 від 26.09.2022 року.

У судовому засіданні 27 листопада 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_3 , у зв`язку з незацікавленістю розібратися у його справі, що викликає сумніви.

Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

Обвинувачений в судовому засіданні просив заявлений відвід судді ОСОБА_3 задовольнити з підстав незацікавленості у розгляді справи.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала з наведенням відповідних мотивів, просила відмовити в задоволенні заяви, вважала відвід невмотивованим та безпідставним.

Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином.

За змістом ст. 81 КПК України неявка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, не перешкоджає розгляду заявленого відводу.

Мотиви, з яких виходив суд та положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлений відвід судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: (1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; (2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; (3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; (4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; (5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (заява № 21722/11), зазначається, що як правило безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або, чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Коли вирішується, чи є в цьому випадку законні підстави побоюватися, що конкретному органу не вистачає неупередженості, то позиція тих, хто про це стверджує, важлива, але не є визначальною. Визначальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно виправданими (див. рішення ЄСПЛ Kyprianou проти Кіпру [GC], № 73797/01, п. 118, ЄСПЛ 2005; Феррантеллі та Сантангело проти Італії, рішення від 07.08.1996, Доповіді 1996-III, с. 951-52, п. 58 та Wettstein v. Switzerland, № 33958/96, п. 44, CEDH 2000-XII).

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлено на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо його неупередженості. Разом із тим, сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес може перетворитись на тривалу недовіру до суду та, відповідно, зміну його складу.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши мотиви відводу, суд доходить висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 , не наведено достатніх та переконливих обставини, які б викликали сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 .

З огляду на вищевикладене, не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості судді ОСОБА_3 , під час розгляду справи відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2022 за № 000076.

Будь-яких доказів, які б могли свідчити про упередженість судді, обвинуваченим не надано.

Таким чином, суд доходить висновку про невмотивованість заявленого відводу, а тому, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000076 від 26.09.2022- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1