ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2380/25 Справа № 210/3133/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

16 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг матеріали кримінального провадження № 0000076 відносно ОСОБА_7 ч. 1 ст. 125 КК України, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Метелургійного районного суду м. Кривий Ріг від 15 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Метелургійного районного суду м. Кривий Ріг від 15 травня 2025 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Усть - Ківда, Бурейського району, Амурської області, громадянина України, який має середню - спеціальну освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:

- 14.04.2025 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у вигляді 60 годин громадських робіт.

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Відповідно до вироку суду, 20.03.2025 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_7 перебував на вулиці біля будинку № 8 по вулиці Соборності в Металургійному районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, де зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, внаслідок чого у ОСОБА_7 виник умисел на завдання легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_7 діючи умисно, реалізуючи протиправний умисел легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшовши до ОСОБА_9 та стоячи обличчям до нього, кулаком правої руки наніс останньому одного удару по лівій щоці, одразу після чого завдав ще один удар кулаком правої руки в голову, в область лівої скроні потерпілого.

У результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_7 відповідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» ДОР від 24.03.2025 року № 385, потерпілому ОСОБА_9 спричинене тілесне ушкодження у вигляді 1 садно в скроневій області ліворуч, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками «умисне легке тілесне ушкодження».

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок є незаконним та таким, що підлягає зміні, просить резолютивну частину вироку Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2025 року відносно ОСОБА_7 викласти в наступній редакції: « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.04.2025 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт»; в іншій частині вирок залишити без змін. Зазначає, що судом І інстанції у мотивувальній та резолютивній частині вироку не враховано положення ч. 4 ст. 70 КК України та не призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, тобто в строк покарання, остаточно призначеного за вироком Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2025 року, не враховано покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.04.2025 року.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_9 повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання участі під час апеляційного розгляду, не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволені, думку захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченим, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, 20 березня 2025 року, тобто до ухвалення відносно нього вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.04.2025 року за ч. 1 ст. 126 КК України.

Верховний Суд в постанові від 01.06.2020 року (справа № 766/39/17) звернув увагу, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, тобто, якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст.70 КК України (за сукупністю злочинів).

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд І інстанції помилково, усупереч вимогам ч. 4 ст. 70 КК України, не призначив ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, вважається застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора є слушною та обґрунтованою, яка підлягає частковому задоволенню, а вирок суду І інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Метелургійного районного суду м. Кривий Ріг від 15 травня 2025 рокувідносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт, призначеного вироком Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.04.2025 року, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: