Провадження № 1-кп/127/905/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2024 за № 0001150, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Риги, Латвія, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 , орган, що видав 1405, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, особи без громадянства, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , засудженого 24.04.2024 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік з покладенням відповідних обов`язків. 01.08.2025 знятий з обліку Вінницького міського відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася,зокрема Указом Президента України від 12.08.2024 № 469/2024, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.04.2024, на шлях виправлення не став та вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин.

Так, 12.09.2024 близько 11:30 ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу ринку «Привокзальний», який розташований у м. Вінниці по вул. Привокзальній, 1А, помітив велосипед торгової марки «Hercules» моделі «Pixel 28» чорного кольору з рожевими вставками, спертий на будівлю на території вищевказаного ринку, який належить ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного велосипеду.

Так, ОСОБА_4 12.09.2024 близько 11:40, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливими мотивом та метою, в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв велосипед торгової марки «Hercules» моделі «Pixel 28» чорного кольору з рожевими вставками, вартість якого відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи становить 4 409 гривень 00 копійок, після чого сів на нього та поїхав, тим самим покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 4 409 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчиненив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, відшкодував потерпілому завдану шкоду, про вчинене жалкує та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить призначити мінімальну міру покарання.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі, завдану шкоду обвинуваченим відшкодовано, просив обвинуваченого суворо не карати.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, непрацюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Приймаючи рішення щодо призначення покарання, суд також враховує досудову доповідь, складену 24.01.2025 року на виконання ухвали суду Вінницьким міським відділом філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області, з якої вбачається, що орган пробації вважає, що наявний високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - низький. Виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення нагляду.

Також суд зазначає, що ОСОБА_4 був засуджений 24.04.2024 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік з покладенням відповідних обов`язків. 01.08.2025 знятий з обліку Вінницького міського відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області у зв`язку з відбуттям строку покарання.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчиненене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При цьому суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, непрацюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завдану потерпілому шкоду відшкодував, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, та із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 2849/24-21 від 25.09.2024 в розмірі 1 135 грн 92 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 92 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні велосипедне сідло, поміщене до спец. пакету НПУ PSP 3363213, яке, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 13.09.2024 та квитанції №2749 (без дати), передане до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - диск «DVD-R» із відеозаписами, який, відповідно до постанови слідчого від 26.09.2024, визнаний речовим доказом та зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя