Справа № 645/9112/25
Провадження № 1-кс/645/104/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора підозрюваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001633 від 16.12.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти «ШКВАЛ», у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 01.05.2023 Слобідським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 220 годин; 05.03.2024 Слобідським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки та 27 днів; 01.10.2024 Слобідським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки; 19.06.2025 звільненого умовно-достроково з ДУ «Хролівський виправний центр (№140) на невідбутий строк для проходження військової служби за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2026 року слідчий СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Немишлянського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001633 від 16.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що невстановлена особа, в проміжок часу з 18:00 год. 15.12.2025 по 9:00 год. 16.12.2025, здійснила крадіжку монітору "НР" із магазину "Смайл маркет" за адресою: м. Харків, вул. Ощєпкова 4/6, чим спричинила заявникові матеріальної шкоди.

За даним фактом СВ ВП № 2 ХРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001633 від 16.12.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №359 від 10.12.2025 військовослужбовця солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишнього стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти «ШКВАЛ», на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 07.12.2025 року №99-РС, призначено на посаду стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу на посаді стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти «ШКВАЛ», солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 16.12.2025 приблизно о 04 год. 57 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, ОСОБА_4 , перебував біля магазину «Смайл Маркет» ФО-П ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), який розташований біля будинку № 4 по вул. Ощепкова м. Харкова, де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Надалі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, протиправно, в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи значення своїх дій, можливі наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не зможе йому перешкодити, за допомогою заздалегідь підготовленої лопати розбив скло вхідних дверей з метою проникнення в середину приміщення магазину «Смайл Маркет», біля будинку № 4 по вул. Ощепкова міста Харкова. Потрапивши до приміщення магазину ОСОБА_4 , побачив в при касовій зоні та таємно викрав монітор ТМ «НР» моделі «Е 190і» IPS Display, NMO 34609, 19 дюймів з роздільною здатністю 1280 х 1024, VGA DVI DP USB-хаб 2 Pivot, колір срібно- чорний, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19490 від 29.12.2025 становить 896, 33грн., клавіатуру ТМ «Grunhelm» модель КВ-101 WD, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19490 від 29.12.2025 становить 234, 60 грн., білий конверт «Укрпошта» в середині якого знаходились грошові кошти у сумі 3200 грн., які належали ФО-П ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Після цього ОСОБА_4 , не бажаючи бути поміченим та викритим у вчиненні злочину, утримуючи при собі викрадене майно, вийшов через раніше розбиті ним двері та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ФО-П ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 4330, 93 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

15.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яка обґрунтовано підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а саме:

- протоколом огляду місця події від 16.12.2025 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду місця події від 16.12.2025 за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протоколом огляду місця події від 20.12.2025 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду предмету (відеозапису) від 22.12.2025;

- протоколом огляду предмету(банкнота) від 22.12.2025;

- протоколом огляду предмету (монітору) від 24.12.2025;

- протоколом огляду предмету (клавіатури) від 24.12.2025.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, вказуючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область внаслідок проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Так, ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років. Крім того вказані обставини утворять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на потерпілого, свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_4 незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий зазначив, що 19.04.2024 року Немишлянською окружною прокуратурою м. Харкова скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України до Немишлянського районного суду м. Харкова. Рішення по справі не прийнято.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри, відомості про особу ОСОБА_4 , на думку органу досудового розслідування, запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрання більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належну поведінку підозрюваного, тому є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 запобігти вищезазначеним (ризикам) можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав. Зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, визнав повідомлену підозру. Просив врахувати стан його здоров`я на даний час, а саме погіршення самопочуття викликане підвищенням температури тіла.

Слідчий суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001633 від 16.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2025 за фактом того, що невстановлена особа, в проміжок часу з 18:00 год. 15.12.2025 по 9:00 год. 16.12.2025, здійснила крадіжку монітору "НР" із магазину "Смайл маркет" за адресою: м. Харків, вул. Ощєпкова 4/6, чим спричинила заявникові матеріальної шкоди.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що 15.01.2026 року о 09 год. 58 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_4 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 15.01.2026 року.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_4 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даними протоколу огляду місця події від 16.12.2025 за адресою: АДРЕСА_3 ; даними протоколу огляду місця події від 16.12.2025 за адресою: АДРЕСА_4 ; даними протоколу огляду місця події від 20.12.2025 за адресою: АДРЕСА_3 ; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту свідка від 16.12.2025 року;показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту свідка від 16.12.2025 року;показаннями свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту свідка від16.12.2025 року; показаннями свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту свідка від 22.12.2025 року; даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; показаннями потерпілої ОСОБА_7 , які містяться в протоколі допиту від 18.12.2025 року та від 24.12.2025 року; протоколом огляду предмету (відеозапису) від 22.12.2025; протоколом огляду предмету (банкнота) від 22.12.2025; протоколом огляду предмету (монітору) від 24.12.2025; протоколом огляду предмету (клавіатури) від 24.12.2025.

Слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дійОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя переконаний, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та корисливим злочином, а саме - злочином проти власності, вчиненим у період воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків та потерпілого, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний раніше був неодноразово судимий.

Втім, за не конкретизації ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, його викладення аналогічно змісту ризикам, передбаченим п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає цей ризик недоведеним.

Крім того, слідчий суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

- дані щодо особи ОСОБА_4 , який є уродженцем м. Запоріжжя, громадянин України, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти «ШКВАЛ», у військовому званні солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на зазначене, те, що злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким та корисливим злочином, а саме - злочином проти власності, вчиненим повторно, в умовах воєнного стану, захист цього права має особливе суспільне значення, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який просить слідчий, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, особисте зобов`язання, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч.5 ст.182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути визначений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання слідчого судді підозрюваному ОСОБА_4 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 грн. (3328,00 гривень х 40 = 133 120,00 грн.).

При визначені розміру застави слідчим суддею було враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначений розмір застави слідчий суддя вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваної, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001633 від 16.12.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 15 березня 2026 року включно у межах строку досудового розслідування, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк тримання під вартою рахувати з 15 січня 2026 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять гривень 00 копійок), яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваної обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із свідками, понятими, експертами у вказаному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Встановити строк дії ухвали до 15.03.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1