Провадження № 1-кс/643/6590/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000795 від 21.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, смт Борова, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000795 від 21.07.2025, в якому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використовує обліковий запис прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_1 у додатку для спілкування «Telegram», підтримує стійкий контакт з громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з червня 2022 року перебуває на території Російської Федерації, та який використовує обліковий запис прив`язаний до номеру мобільного телефону НОМЕР_2 у додатку для спілкування «Telegram»,

Також встановлено, що у період не пізніше 28 березня 2023 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 було завербовано до кола джерел інформації співробітників Федеральної служби безпеки Російської Федерації, а також військових формувань РФ, за завданням яких здійснює збір та передачу відомостей про дислокацію та переміщення особового складу військової техніки ЗС України та інших військових формувань, які входять до складу Сил оборони України, збір розвідувальних даних щодо місць та наслідків вогневих уражень представниками РФ об`єктів на території м. Харкова та Харківської області, відомостей про суспільно-політичну, економічну обстановку у Харківському регіоні та Україні в цілому, а також інших відомостей, що можуть бути використані під час здійснення обстрілів із різних видів озброєння та планування бойових дій збройними формуваннями РФ на території Харківської області.

В подальшому, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що для виконання завдань зі збору вищевказаних відомостей, злочинну діяльність необхідно здійснювати спільно з іншими особами, та, розуміючи переваги вчинення задуманого ним кримінального правопорушення-злочину у групі осіб, у період не пізніше 20 червня 2023 року, перебуваючи на території держави-агресора РФ, використовуючи вищевказаний канал зв`язку залучив до вказаної протиправної діяльності громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав та території Ізюмського району Харківської області.

При цьому, ОСОБА_8 довів ОСОБА_5 до відома мету здійснення протиправної діяльності у вигляді надання представникам іноземної держави - держави-агресора РФ, що задіяні у здійсненні збройної агресії проти України, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України.

Так, у період не пізніше 20 червня 2023 року ОСОБА_5 погодився на вказану пропозицію та розпочав вчинення протиправних дій, здійснюючи збір відповідних відомостей та їх подальшу передачу ОСОБА_8 за допомогою облікового запису, прив`язаного до номеру мобільного телефону НОМЕР_1 у додатку для спілкування «Telegram», з метою їх подальшої передачі представникам держави-агресора РФ, що задіяні у здійсненні збройної агресії проти України.

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_5 здійснював до 02 травня 2024 року наступним чином.

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи на території Ізюмського району Харківської області, під час телефонної розмови з ОСОБА_8 за встановленим каналом зв`язку у додатку для спілкування «Telegram», на виконання раніше поставленого завдання зі збору та передачі інформації про переміщення особового складу та військової техніки, інших відомостей, що можуть бути використані під час здійснення обстрілів із різних видів озброєння та планування бойових дій збройними формуваннями РФ, цілком усвідомлюючи при цьому, що повідомлені ним відомості будуть передані представнику держави-агресора і будуть використані при проведенні підривної діяльності проти України, повідомив ОСОБА_8 інформацію наступним чином:

- у період часу з 07:32 по 07:42 20.06.2023 повідомив інформацію про будівництво понтонної переправи поблизу с. Гороховатка Ізюмського району Харківської області (поблизу координат 49.343048, 37.547448);

- у період часу з 09:26 по 09:32 31.07.2023 повідомив інформацію про розташування військовослужбовців Сил оборони України та військової техніки поблизу адреси: АДРЕСА_3 ;

- у період з 12:31 по 12:36 16.08.2023 повідомив інформацію про розташування військовослужбовців Сил оборони України та військового майна за адресою: АДРЕСА_1 .;

- у період з 01:58 по 09:35 03.09.2023 повідомив інформацію про розташування військовослужбовців Сил оборони України у будівлі у АДРЕСА_4 поблизу координат: 49.404639, 37.344944;

- у період з 18:42 по 18:53 02.05.2024 повідомив інформацію про розташування військовослужбовців Сил оборони України та військової техніки у Ізюмському р-ні Харківської області поблизу координат: 49.356654, 37.562965.

При цьому, у вказані періоди часу отримані від ОСОБА_5 відомості ОСОБА_8 , використовуючи свій обліковий запис, зареєстрований у додатку для спілкування «Telegram» за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , передав представникам ФСБ РФ, а також іншим особам з числа представників РФ, що здійснюють збір аналогічних відомостей, для використання під час здійснення обстрілів із різних видів озброєння та планування бойових дій збройними формуваннями РФ на території Харківської області.

Відомості, що були зібрані ОСОБА_5 та передані ОСОБА_8 , відповідають дійсності, а передача вищевказаної інформації щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, використання об`єктів для потреб Сил оборони України у розпорядження держави-агресора дозволяє проводити заходи направлені на нанесення шкоди військовим частинам (підрозділам) Збройних сил України, іншим військовим формуванням, залученим до відсічі збройної агресії російської федерації, здійснювати розвідувально-підривну діяльність проти України, з метою нанесення шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, а її розголошення завдає шкоду обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України.

18.11.2025 року о 12:18 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

18.11.2025 року о 12:19 ОСОБА_5 фактично затримано слідчим у

м. Харків, в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Слідчий, посилаючись на обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, просить застосувати запобіжний захід у вигляді триманні під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задоволити з підстав, у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання по причини недоведеності, на думку захисту, заявлених стороною обвинувачення ризиків. Вважає, що такі базуються на припущеннях. Просив слідчого суддю врахувати стан здоров`я підозрюваного, на підтвердження чого надав відповідні документи, та застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід, наприклад цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний у судовому засіданні позицію свого захисту повністю підтримав.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, тощо.

Наразі ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України; існування ризиків, визначених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, доведені стороною обвинувачення.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, (заява № 18731/19) від 28.10.1994).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990, п.32; «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13 від 28.11.2017, п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Існування вказаних ризиків у сукупності з обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, вказує на думку слідчого суді про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та технічні носії; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (заява № 18731/91) від 28.10.1994 зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, і зокрема цілодобовий домашній арешт, для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання, - з моменту затримання.

Враховуючи підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до переліку злочинів, за якими застава може не визначатись, суспільну небезпечність інкримінованого злочину, яке вчинено в умовах воєнного стану, стан здоров`я підозрюваного, рекомендації лікаря при виписці із стаціонару лікувальної установи, які можуть бути дотримані підозрюваним, керуючись загальними засадами кримінального провадження, з метою досягнення його завдань в рамках застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задоволити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту затримання, а саме з 12:19 18.11.2025, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановити до 12:19 16.01.2026.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 25.11.2025 о 10:45.

Слідчий суддя ОСОБА_1