Провадження № 1-кс/643/6810/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника скарги ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Салтівського районного суду міста Харкова скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 27.01.2015 про закриття кримінального провадження №0005926 від 07.11.2014, -

встановив:

03.12.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 27.01.2015 про закриття кримінального провадження №0005926 від 07.11.2014.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувана постанова була отримана ОСОБА_3 лише 22.11.2025.

Заявник зазначає, що позиція слідчого щодо заявника упереджена, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки винесена незаконно та необґрунтовано, досудове розслідування проведено неповно, не з`ясовано всі обставини вчинення кримінального правопорушення. Протягом часу перебування цього кримінального провадження в провадженні органів досудового розслідування, посадові особи цих органів не виконували належно функції держави щодо ефективного розслідування всіх обставин вчинення злочину.

Органом досудового розслідування не взято до уваги, що експертне дослідження, за результатами якого встановлено отримання ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, є неповним, оскільки згідно історії хвороби останній отримав також травму лівої ноги.

Заявник вказує, що в результаті тілесних ушкоджень під час ДТП 06.11.2014 йому встановлено ІІІ групу інвалідності на період з 30.06.2015 по 01.07.2016.

Заявник зазначає, що в результаті неналежного проведення досудового розслідування було грубо порушено права ОСОБА_3 .

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 03.12.2025 скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, витребувано матеріали кримінального провадження, в судове засідання викликано учасників.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_4 підтримав викладену в скарзі позицію та просив скаргу задоволити. У порядку долучення надав до матеріалів клопотання копію листа ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 25.11.2025 та копію виписки КНП «Міська поліклініка № 11» із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 від 02.12.2025. Надав відповіді на поставлені слідчим суддею запитання, в тому числі щодо темпорального аспекту скарги. Просив постановити окрему ухвалу, яку скерувати адресатам, які на його думку повинні отримати таку ухвалу.

Заявник скарги ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, доповнень до промови адвоката не мав.

Уповноважена службова особа ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомлено, що не перешкоджає розгляду скарги.

Водночас 05.12.2025 слідчому судді було надано витребувані матеріали кримінального провадження (вх. № 66140/25).

Заслухавши заявника скарги та його представника, ознайомившись зі скаргою, дослідивши витребувані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 27.01.2015 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0005926 від 07.11.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ч. 1 ст. 92 КПК України, вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

У даному випадку, слідчому судді не надано жодних заперечень проти скарги та жодного доказу на підтвердження проведення органом досудового розслідування будь-яких інших слідчих дій в ході даного досудового розслідування, відтак слідчий суддя приходить до висновку, що рішення слідчого від 27.01.2015 про закриття кримінального провадження № 0005926 від 07.11.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, прийняте передчасно.

Нормами чинного кримінально-процесуального закону врегламентовано, що допущена неповнота слідства може бути усунута вжиттям заходи перевірки всіх нез`ясованих на момент розгляду скарги обставин та проведенням усіх необхідних слідчих дій.

Відповідно до ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" від 28.10.1998 (заява № 77617/01)). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" від 08.07.1999 (заява № 23763/94) та "Ґюль проти Туреччини" від 08.06.2010 (заява № 4870/02)).

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Водночас слідчий суддя вважає, що аргументи скарги на постанову про закриття кримінального провадження є вагомими та обґрунтованими.

Так заявник скарги стверджує, що після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06.11.2014 проходив тривале лікування в умовах стаціонару та амбулаторно. Крім того що в результаті тілесних ушкоджень під час ДТП 06.11.2014 йому встановлено ІІІ групу інвалідності на період з 30.06.2015 по 01.07.2016.

В результаті дослідження наявного в матеріалах кримінального провадження висновку експерта № 1085-А/14 від 04.12.2014 слідчим суддею встановлено, що лікар, судово-медичний експерт ОСОБА_6 ознайомлювався з історією хвороби № 31720 стаціонарного хворого відділення політравми ДКЛСМД ОСОБА_3 та бачив, що у пацієнта мав місце закритий перелом лівого бедра, пацієнт був прооперований 18.11.2014 зі встановленням фіксованих гвинтів та пластини. Проте у своїх висновках експерт зазначає виключно про садна обличчя, що утворилися у зв`язку з подіями 06.11.2024, та відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995, є легкими тілесними ушкодженнями.

Нормами ч.ч. 1, 3 ст. 101 КПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Наявний у матеріалах кримінального провадження висновок експерта не є повним, не містить всіх висновків за результатами дослідження, проте саме він ліг в основу висновку слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення, що в свою чергу послужило підставою для закриття кримінального провадження № 0005926 від 07.11.2014 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження не вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення, не встановлені та не перевірені обставини, на які посилається заявник скарги, які необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що оскаржуване процесуальне рішення про закриття кримінального провадження не можна вважати обґрунтованим та законим, таке рішення є передчасним, а тому, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою застосування належної правової процедури для виконання завдань кримінального провадження, скаргу належить задоволити, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження належить скасувати.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого постановляється, крім іншого, ухвала про скасування рішення слідчого.

Щодо заявленого в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про постановлення окремої ухвали та скерування такої відповідним адресатам, слідчий суддя зазначає наступне.

На сьогоднішній день чинне кримінально-процесуальне законодавство в частині інституту окремої ухвали передбачає постановлення такої у чітко регламентованих законом випадках. Так згідно норми ч. 1 ст. 378 КПК України, за наявності в обвинуваченого неповнолітніх дітей, які залишилися без нагляду, непрацездатних батьків, баби, діда, прабаби, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і залишилися без нагляду, суд зобов`язаний одночасно з ухваленням вироку порушити окремою ухвалою питання перед службою в справах дітей або відповідним органом опіки та піклування, органом соціального захисту населення про необхідність влаштування цих неповнолітніх, непрацездатних або встановлення над ними опіки чи піклування.

Нормою ч. 3 ст. 378 КПК України визначено, що про вжиті згідно з положеннями цієї статті заходи повідомляється обвинувачений.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а згідно норми ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, питання постановлення окремої ухвали слідчим суддею не розглядається відповідно до норм чинного кримінально-процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 26, 110, 284, 303-304, 306-307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 27.01.2015 про закриття кримінального провадження №0005926 від 07.11.2014 - задоволити.

Постанову слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 27.01.2015 про закриття кримінального провадження №0005926 від 07.11.2014 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0005926 від 07.11.2014 повернути до Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 12.12.2025 о 10:40.

Слідчий суддя ОСОБА_1