Справа № 203/8747/25
Провадження № 1-кс/0203/5365/2025
УХВАЛА

05 грудня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні №0002229 від 06.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра звернувся слідчий СВ Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням за погодженням з прокурором про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, у кримінальному провадженні №0002229 від 06.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що до ЧЧ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що у період часу з 04.09.2025 по 05.09.2025 невстановлена особа, шахрайським шляхом, представившись співробітником банку, в ході розмови через месенджер «Телеграм», заволоділа грошовими коштами заявниці на суму понад 319 000 гривень з її банківських рахунків, а саме:

- НОМЕР_1 (АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »);

- НОМЕР_2 (АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »);

- НОМЕР_3 (АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »);

- НОМЕР_4 (АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »).

З метою встановлення подальшого руху грошових коштів потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які остання перерахувала на банківські рахунки невстановлених осіб було надано доручення (у порядку ст.40 КПК України) до управління протидії кіберзлочинам в Дніпропетровській області ДКП НП України.

На виконання вищевказаного доручення було отримано рапорт від старшого оперуповноваженого 2-го відділу УПК в Дніпропетровській області ДКП НП України, де зазначено, що відповідно до отриманих квитанцій по проведеним платежами, кошти потерпілої були переказані через ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_6 у сумі 60 000 грн. Зокрема, встановлено, що 04.09.2025 на картковий рахунок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 - № НОМЕР_6 здійснено зарахування коштів на загальну суму 60 000 грн. В подальшому, зараховані кошти були переказані 04.09.2025 з картки № НОМЕР_6 :

- о 14:15:30 на суму 16 060 грн. на картку № НОМЕР_7 ;

- о 14:16:28 на суму 11 490 грн. на картку № НОМЕР_8 ;

- о 14:22:24 на суму 19 235,70 грн. на картку № НОМЕР_9 ;

- о 14:30:36 на суму 175 грн. через ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- о 14:30:36 на суму 25 000 грн. через ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- о 14:33:07 на суму 250 грн. через ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Розкриття банківської таємниці АТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » необхідно для детального аналізу руху коштів, для встановлення інших джерел надходження грошових коштів і подальшого їх використання, встановлення причетних осіб до грошових операцій, перевірки дійсності укладених правочинів, встановлення призначення платежу, встановлення коло підозрюваних осіб, які отримували грошові кошти неправомірним шляхом, які мають право доступу до перерахування грошових коштів по рахунках, а також з метою проведення експертного дослідження в разі виявлення правопорушення при відкритті рахунку та для подальшого користування ним.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, які становлять банківську таємницю, котрі є необхідними для встановлення обставин, значимих для кримінального провадження, є потреба у дослідженні інформації, яка міститься в банківських документах щодо обслуговування вищевказаних розрахункових рахунків, що знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », та мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.11.2025 року, судову справу № 203/8747/25, провадження № 1-кс/0203/5365/2025, про тимчасовий доступ до речей і документів, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана канцелярією суду 03.12.2025 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначено на 05.12.2025 року.

Клопотання в силу ч. 2 ст. 163 КПК України розглянуто судом без виклику представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

У судове засідання, призначене на 05.12.2025 року, слідчий не з`явився, проте до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя на підставі частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України розглянув клопотання слідчого за його відсутності та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши подані матеріали клопотання в їх сукупності, проаналізувавши положення КПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до статей 131, 162 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

За правилами, встановленими ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У ході судового розгляду клопотання судом було встановлено, що слідчим у порушення вимог пункту 1 частини 5 статті 163 КПК України не зазначено у клопотанні та до клопотання не додано жодного доказу на підтвердження того, що документи, тимчасовий доступ до яких він просить надати суд, станом на момент звернення до суду з клопотанням 28.11.2025 року перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому суд наголошує на тому, що не є таким доказом і рапорт сам по собі без надання суду доказів на підтвердження відомостей, зафіксованих у ньому. Така правова позиція також висловлена і ВС у постанові від 10 вересня 2024 року, справа №372/1904/18, провадження №51-2242км24.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись статтями 94, 110, 131, 159, 162-166, 221, 222, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні №0002229 від 06.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1