Справа №345/4023/19
Провадження № 1-кп/345/160/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСББ «Січове 15» ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з неповною середньою освітою, без місця роботи, раніше неодноразово засудженого, зокрема 27.12.2016 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області з врахуванням ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 01.12.2022 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, 15.05.2024 Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження особі, що спричинило смерть потерпілого, а також повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення.

Злочини вчинено за таких обставин.

09.06.2019 близько 08:00 год ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували біля магазину «Квартал плюс» на вул. Хіміків, 10 у м.Калуші, де спільно розпивали спиртні напої. Із вказаними особами також перебував ОСОБА_6 . Під час розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відійшли за магазин «Квартал плюс», де перебували близько 5-10 хвилин наодинці. Почувши крики ОСОБА_10 про допомогу та підбігши позаду магазину, ОСОБА_6 побачив, як потерпілий ОСОБА_8 лежить на ОСОБА_10 зверху, у якої штани були спущені до колін. Після цього ОСОБА_6 руками стягнув із ОСОБА_10 потерпілого ОСОБА_8 , який мав намір її зґвалтувати. Тоді між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт. Підвівшись, ОСОБА_8 намагався нанести рукою удар ОСОБА_6 , проте останній від цього удару зміг ухилитися.

Під час конфлікту в ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно, обурившись діями ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_10 та їх недопущення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, спочатку наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в ділянку голови, від якого потерпілий впав на землю. Під час перебування ОСОБА_8 на землі у лежачому положенні, після припинення суспільно небезпечного посягання на ОСОБА_10 , з мотиву розправи над нападником через протиправні дії останнього щодо ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 умисно наніс численні удари в ділянку голови, грудей та ніг потерпілого ОСОБА_8 , покинувши після цього місце вчинення злочину.

Внаслідок зазначених вище протиправних умисних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, крововиливами в м`які тканини голови, синцями та саднами в ділянці голови, крововиливом у слизову оболонку нижньої губи, що ускладнилися набряком та набуханням головного мозку, які згідно з висновком експерта № 89 від 05.09.2019 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Цього ж дня о 10:25 год працівниками КЗ «Калуська станція швидкої та невідкладної медичної допомоги» ОСОБА_8 доставлено в реанімаційне відділення Калуської ЦРЛ, де о 10:55 год він помер від отриманих тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено на всій території України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.05.2022 № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин.

26.07.2022 близько 10:50 год ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підійшли до будинку АДРЕСА_2 , де побачили незамкнуті двері підвального приміщення в під`їзді № 6 зазначеного будинку. В цей час у ОСОБА_6 та іншої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, виник спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося у цьому ж підвальному приміщенні.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, з корисливих мотивів, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виконуючи свою роль, стала очікувати біля під`їзду № 6 зазначеного у попередньому абзаці вироку суду будинку, тоді як ОСОБА_6 шляхом вільного доступу через незамкнені двері зайшов у підвальне приміщення вказаного під`їзду, звідки таємно викрав точильний верстат марки «Dnipro-M» моделі «DG-20LX» вартістю 2 608,00 грн., який належав ОСББ «Січове 15».

Із викраденим майном ОСОБА_6 вийшов з підвального приміщення до під`їзду, де його очікувала особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та доводячи спільний злочинний умисел до кінця передав викрадений точильний верстат останньому, після чого вони разом покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили ОСББ «Січове 15» матеріальну шкоду на суму 2 608,00 грн.

В суді обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та беззастережно. Надав короткі пояснення, що викладені у обвинувальному акті обставини вчинення ним з участю іншої особи крадіжки точильного верстату, є правдивими і йому більше нічого доповнити. У вчиненому розкаюється. Вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, визнав частково лише щодо вчинених ним дій та їх наслідків у вигляді смерті потерпілого. У наданих в судовому засіданні 21.10.2025 показаннях повідомив, що зранку 09.06.2019 близько 8:30 год спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходився у дворі житлового масиву поблизу магазину «Квартал плюс» у м.Калуші на вул.Хіміків, 10, коли до них підійшов ОСОБА_8 , якого раніше знав лише з вигляду. ОСОБА_8 окремо привітався з ОСОБА_10 та запропонував усім присутнім вжити алкоголь. В руках у нього з собою вже була пляшка безалкогольного пива, яку він передав обвинуваченому. Тоді ОСОБА_8 , повідомивши що у нього є грошові кошти, пішов у вказаний магазин, звідки приніс алкоголь з пластмасовими стаканами. У момент розмови з присутнім ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зайшли у двір позаду цього ж магазину. Орієнтовно через 5-10 хв. він почув крики зі словами "допоможіть, ґвалтують" та побіг на ці крики. За ним пішов ОСОБА_9 , якого він раніше також особисто не знав. Коли вони прийшли на місце, то жодних криків нібито більше й не лунало. Раптом крики знову відновилися і він побачив, як під бетонним парканом у дворі позаду магазину на землі лежить ОСОБА_10 зі спущеними до колін штанами, а зверху на ній - ОСОБА_8 . Пригадує, що вказана жінка у цей момент пручалася і плакала, її спідня білизна у розірваному вигляді лежала поруч на землі. Ці особи перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 наніс їй три удари правою рукою в обличчя, закриваючи лівою рота. Він крикнув та зробив зауваження нападнику, який хотів зґвалтувати жінку, але той не відреагував та продовжував свої насильницькі дії. Тоді він силою за верхній одяг зіштовхнув ОСОБА_8 з ОСОБА_10 та відійшов на бік. Коли спроба зґвалтування була ним фактично припинена, ОСОБА_8 встав на ноги, наблизився до нього та наніс йому удар рукою в голову. Також ОСОБА_8 наніс йому ще один удар в грудну клітку, від якого його навіть відштовхнуло назад, погрожував словесно проламати голову, будучи фізично сильнішим за обвинуваченого. Надалі ОСОБА_8 намагався нанести йому удар в голову. Дещо відхилившись, наніс удар кулаком ОСОБА_8 , від якого останній впав на землю. Відразу підбіг до ОСОБА_8 та наніс йому ногою знову декілька ударів. Стверджує, що подія відбувалася швидкоплинно, після падіння на землю від удару рукою ОСОБА_8 намагався відразу ж піднятися і продовжити свій напад на обвинуваченого. До того ж, на місці подій знаходився собака потерпілого, який вкусив обвинуваченого за ногу. Уточнив, що ОСОБА_8 , який продовжував лежати, наніс близько 4-5 ударів правою ногою в голову, тулуб і ноги. Жодних інших ударів не наносив. Весь цей час ОСОБА_10 і ОСОБА_9 стояли мовчки збоку, але не зробили навіть кроку для припинення бійки. Після нанесених ударів до них підійшов якийсь сторонній чоловік, який зробив йому зауваження та відвів на бік. Потерпілий ОСОБА_8 навіть після всіх ударів залишався живим, бо рухався. Згодом він пішов додому, а ОСОБА_8 з побитим обличчям залишився лежати на землі. Він його не відтягував на землі. Повторно наголосив, що ОСОБА_8 більший за нього і на той час був в нетверезому стані. Стверджує, що міцних алкогольних напоїв не вживав, поліцію і швидку медичну допомогу не викликав, адже був наляканий. Обвинувачений наголосив, що завдав ОСОБА_8 удари виключно з метою захистити себе (самооборони). Після цих подій він поїхав до мами в село, а через три дні, коли дізнався про смерть потерпілого, пішов добровільно в поліцію, де зізнався у вчиненому. На запитання інших учасників процесу та суду пояснив, що сліди ковзання на землі з участю потерпілого ОСОБА_8 пояснюються механізмом падінням цієї особи на землю після його удару рукою, якого фактично повело назад від зазначеного удару.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив врахувати, що його підзахисний визнає свою вину у вчиненні крадіжки, хоча із врахуванням внесених змін до законодавства вчинене ним діяння декриміналізовано. Щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , які призвели до смерті останнього, то відповідні дії обвинувачений вчинив у стані необхідної оборони, тому в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Просить призначити йому якомога м`якше покарання. Вважає, що дії обвинуваченого мають бути кваліфіковані за ст.124 КК України.

Представник потерпілого, голова правління ОСББ «Січове 15» ОСОБА_5 , пояснив суду, що в середині липня 2022 року з метою використання в роботі він купив для ОСББ точильний верстат марки «Дніпро-М». Цей верстат прикріпив до дошки. 26.07.2022 разом з представниками обслуговуючої фірми брав участь в прочищенні каналізаційних труб. Оскільки існувала потреба часто заходити в підвал, де зберігається реманент, то двері під`їзду № 6 та двері в підвал у цьому під`їзді були в цей день відчинені. Відповідно до відео записів крадіжка відбулась близько 11:00 год. Він не помітив крадіжку точильного верстату одразу, а через декілька годин, коли спустився до підвалу за подовжувачем. Про крадіжку повідомив поліцію, надавши їм записи з камер відео спостереження. Він раніше бачив ОСОБА_6 з іншою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, адже вони приходили в гості до одного чоловіка, який живе на п`ятому поверсі цього ж під`їзду, де вчинена крадіжка. Стверджує, що купівля викраденого точильного верстату відбувалася зі знижкою, але документального підтвердження цієї обставини не може надати. Щодо визначення міри покарання обвинуваченому за скоєну крадіжку, покладається на розсуд суду. Після надання показань в судовому засіданні ОСББ «Січове 15» подано заяву з проханням продовжувати розгляд справи без участі потерпілої юридичної особи.

Потерпілий ОСОБА_4 , який є вітчимом померлого ОСОБА_8 , у судовому засіданні пояснив, що не був очевидцем подій трагічної загибелі пасинка. Пасинок проживав разом з ним та своєю матір`ю, а його дружиною. Офіційно працевлаштованим пасинок не був, хоча й мав тимчасові заробітки. У день смерті пасинок близько 07:00 год зранку пішов вигулювати собаку. Згодом собака повернулася додому, а йому з дружиною повідомили, що пасинок помер в лікарні від отриманих тілесних ушкоджень. Мати потерпілого і він пережили сильний нервовий зрив, витратили багато часу на нормалізацію свого життя, суди, тому підтримує заявлений цивільний позов і просить стягнути з обвинуваченого компенсацію за завдану моральну шкоду. Просить суворо покарати обвинуваченого. Потерпілий в інші судові засідання не приходив, проте в матеріалах справи є його письмова заява, в якій він просив розглядати справу без нього. Після ознайомлення зі зміненим обвинувальним актом у заяві від 07.11.2025 потерпілий знову наголосив, що просить суд покарати якнайсуворіше обвинуваченого. Обвинувачення підтримує, а справу продовжити розглядати без його участі.

Насамперед суд зазначає, що сторона захисту не оспорювала впродовж усього судового розгляду час, місце та наслідки вчинених ОСОБА_6 дій відносно ОСОБА_8 , що мали місце близько 08:00 год 09.06.2019 позаду магазину «Квартал плюс» у м.Калуші на вул. Хіміків, 10.

Проте версія обвинуваченого та його захисника щодо мети заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 , відрізняється від суті пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та зводиться до необхідності кваліфікації діянь обвинуваченого за ст.124 КК України, тобто умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення особою меж необхідної оборони.

Попри невизнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, його вина повністю підтверджується зібраними стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими судом доказами, якими одночасно спростовуються твердження сторони захисту про заподіяння тяжких тілесних ушкоджень обвинуваченим у стані необхідної оборони, хоча й з перевищенням її меж.

Вина ОСОБА_6 доводиться такими доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та рапортом старшого інспектора Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 09.06.2019, відповідно до яких 09.06.2019 о 11:01 год за телефоном до чергової частини надійшло повідомлення із закладу охорони здоров`я про те, що в лікарню на вул.Медичній, 3 м.Калуша доставлено невідомого чоловіка близько 40 років, який знайдений між гаражами на АДРЕСА_3 з явними тілесними ушкодженнями в стані біологічної смерті (Том 1 а.с. 135,137);

- протоколом огляду місця події від 09.06.2019 з фото таблицею до нього, який проведений за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено зразки речовини бурого кольору з поверхні землі на місці злочину (упаковані у паперовий конверт), шапку сірого кольору з плямами бурого кольору, яку поміщено в паперовий пакет. Від місця виявлення шапки до місця виявлення першої плями бурого кольору на ґрунтовому покриві наявні сліди волочіння (Том 1 а.с. 138-144);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, що складений 09.06.2019 о 18:30 год, відповідно до змісту якого ОСОБА_10 впізнала на фотознімку під №3 чоловіка, який близько 08:00 год. цього ж дня накинувся на її друга ОСОБА_11 та почав наносити йому тілесні ушкодження; в додатку до протоколу вказано, що на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 (Том 1 а.с. 147-149);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, складений 09.06.2019 о 19:10 год, відповідно до змісту якого ОСОБА_9 на фотознімку під №2 впізнав особу, яка наносила тілесні ушкодження невідомому чоловіку біля магазину «Квартал плюс», та яку він знає за кличкою «Старий»; в додатку до протоколу вказано, що на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_6 , анкетні дані щодо якого вказані вище (Том 1 а.с. 153-155);

- протоколом огляду місця події від 10.06.2019 з фото таблицею до нього, відповідно до якого 10.06.2019 в період часу з 11:50 год до 13:10 год проведено огляд трупа ОСОБА_8 , який знаходився на операційному столі моргу Калуської ЦРЛ; під час огляду трупа виявлено численні синці та садна, а також крововилив, розмір та місце розташування яких на трупі детально описано у відповідному протоколі. Суд відзначає, що згідно з результатами проведеного у встановленому КПК України огляду найбільша кількість видимих тілесних ушкоджень спостерігається на всій голові та ногах у ділянці колін померлого (Том 1 а.с. 160-165);

- висновком експерта № 89 від 05.09.2019 за результатами проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , у якому зазначено, що смерть зазначеної особи після проведених реанімаційних заходів тривалістю 30 хвилин наступила 09.06.2019 о 10:55 год від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, крововиливами в м`які тканини голови, синцями та саднами в ділянці голови, крововиливом в слизову оболонку нижньої губи, що ускладнилася набряком та набуханням головного мозку. Із записів використаної під час проведення експертизи медичної картки стаціонарного хворого № 5439 Калуської ЦРЛ на ім`я невідомої особи після її доставлення близько 10:25 год 09.06.2019 до відповідного закладу охорони здоров`я вбачається виявлена у особи рана правої щоки, забій правої скроні, обширна гематома передньої поверхні грудної клітки, множинні садна та забої. Попередній діагноз: політравма, внутрішньомозкова гематома, переломи основи, кісток склепіння черепа і решітчастої кістки, перелом хрящів носа, забій головного мозку важкого ступеня, набряк і набухання головного мозку та мозкова кома, припухлість лівої половини обличчя, носа, чола, деформація, вдавлення потиличної ділянки голови, велика підшкірна гематома грудної клітки, припухлість лівої кисті руки. Експертом виявлено при зовнішньому дослідженні трупа ушкодження на голові: в лобній ділянці зліва садно неправильно-овальної форми розмірами 2,0х1,0см, в лобно-скроневій ділянці зліва садно неправильно-овальної форми розмірами 0,9х0,8см; на верхній повіці лівого ока синець продовгуватої форми розмірами 1,5-0,7см; в ділянці спинки носа садно неправильно-овальної форми розмірами 2,2х2,0см; на правій щоці суцільний синець розмірами 10,0х8,3см; в ділянці правої мочки вуха синець неправильно-овальної форми розмірами 1,8х1,0см; на слизовій оболонці нижньої губи посередині крововилив неправильно-овальної форми розмірами 1,8х1,0см; по передній поверхні грудної клітки несуцільний синець розмірами 23,0х15,0см; по передній поверхні правового колінного суглоба садно неправильно-овальної форми розмірами 2,1х1,3см; по передній проекції лівого колінного суглоба садно переривчастого характеру на ділянці розмірами 6,3х2,5см. Виявлені на тілі синці багрово-синього кольору, садна з підсохлими поверхнями темно-червоного кольору.

Враховуючи характер черепно-мозкової травми, кількість, характер та локалізацію зовнішніх тілесних ушкоджень в ділянці голови, експерт дійшов до висновку, що травма утворилася від багаторазової дії тупих твердих предметів (не менше 7-8 точок прикладання травмуючої сили), якими могли бути як руки, ноги, так й інші тупі тверді предмети, в термін від декількох хвилин до 3-х годин, про що свідчить морфологічна характеристика тілесних ушкоджень.

Наявність декількох точок прикладання сили (зон контакту з тупими твердими предметами) на різних протилежних ділянках голови виключає можливість утворення зазначеної черепно-мозкової травми за механізмом удар-протиудар, під час падіння тіла на площину, а свідчить про її утворення внаслідок нанесення ударів тупими твердими предметами, яким могли бути, як руки, ноги, так й інші тупі тверді предмети в ділянки голови, знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, а решта описаних у висновку тілесних ушкоджень мають ознаки легких. Враховуючи кількість тілесних ушкоджень, експерт виснував, що ОСОБА_8 завдано не менше 7-8 ударів в ділянку голови, в ділянку грудної клітки - 1 удар, в ділянку правої ноги -1 удар, в ділянку лівої ноги -1 удар.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які б вказували на можливу боротьбу чи самооборону немає. Характер закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, крововиливами м`які тканини голови, синцями та саднами в ділянці голови, крововиливом в слизову оболонку нижньої губи свідчить, що маловірогідно ОСОБА_8 після її (травми) отримання міг виконувати самостійні рухи, наприклад, рухатися, пересуватися, кричати та інше.

Зі змісту висновку проведеної в кримінальному провадженні судово-медичної експерти чітко вбачається, що на доданих до цього висновку контурних малюнках під номерами 1-3 експертом зображені численні синці та садна, що мають місце з обидвох боків голови та в різних ділянках головного мозку трупа, хоча більшість саден виявлена якраз на лівій частині голови, окремі садна на двох колінах; водночас, синці великих розмірів розташовані на правій щоці та грудній клітці померлого ОСОБА_8 .

При цьому, до тяжких тілесних ушкоджень експерт відніс лише закриту черепно-мозкову травму з крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, крововиливами в м`які тканини голови, синцями та саднами в ділянці голови, крововиливом у слизову оболонку нижньої губи, що ускладнилися набряком та набуханням головного мозку. Тільки ця травма з сукупною кількістю та характером виявлених ушкоджень безпосередньо спричинила смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Крім того, з висновку № 89 від 05.09.2019 вбачаються інші важливі деталі, які знаходять своє відображення за даними використаних експертом судово-гістологічних досліджень, що полягають в такому.

Зокрема, описані крововиливи: в м`які тканини скроневої кістки зліва - не мають реактивних змін з еритроцитами червоно-оранжевого кольору та судинами нерівномірного кровонаповнення, окремі спазмовані; крововилив в шкіру передньої поверхні грудної клітки - зі слабо вираженими ознаками реактивних змін та судинами нерівномірного кровонаповнення, окремі спазмовані, набряк. Власне з цих підстав та морфологічних характеристик тілесних ушкоджень експерт дійшов до висновку, що тілесні ушкодження могли заподіюватися не відразу, а в термін від декількох хвилин до 3-ох годин. В момент спричинення усіх тілесних ушкоджень ОСОБА_8 міг перебувати у горизонтальному або наближеному до нього положенні тіла та був повернутий до нападника передньою поверхнею свого тіла (Том 1 а.с. 167-176).

- висновком експерта № 871 від 30.07.2019, відповідно до якого за результатами проведення судово-гістологічної експертизи об`єктів (шматочків внутрішніх органів) трупа ОСОБА_8 встановлено: субрахноїдальні крововиливи головного мозку; набряк м`якої мозкової оболонки та речовини головного мозку; периваскулярні та діапедезі крововиливи в речовину головного мозку; клітини Краєвського; крововиливи в м`які тканини голови скроневої ділянки зліва, шкіру передньої поверхні грудної клітки, навколосерцеву сумку; крововиливи в жирову тканину підшлункової залози (Том 1 а.с.187-188 );

- висновком експерта № 458 від 27.06.2019, згідно з яким у результаті проведення судово-медичної експертизи крові, висушеної на марлі з трупа ОСОБА_8 , встановлено, що кров померлого відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО (Том 1 а.с.192);

- висновком експерта № 451 від 09.07.2019, відповідно до якого за результатами проведення судово-медичної експертизи кофти, куртки, шортів та кросівок потерпілого ОСОБА_8 встановлено, що в слідах на кофті та куртці потерпілого знайдена кров людини; при серологічному дослідженні виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові самому потерпілому; на шортах та кросівках потерпілого слідів, подібних на кров, не знайдено (Том 1 а.с. 193-195);

- висновком експерта № 773 від 14.06.2019, відповідно до якого за результатами проведення судово-токсикологічної експертизи крові та сечі трупа ОСОБА_8 , виявлено вміст етилового спирту в крові - 2,35 проміле, в сечі - 1,99 проміле (Том 1 а.с. 190-191);

- висновком експерта № 133 від 29.08.2019 з фото таблицями, відповідно до якого за результатами проведення експертизи одягу ОСОБА_8 на передній поверхні куртки, її рукавах у нижній частині, передній поверхні кофти виявлено сліди речовини, схожої на кров, які утворилися внаслідок попадання крапель (бризок) на поверхню одягу. Поздовжньо розташована пляма крові (потік) на капюшоні зліва з переходом на внутрішню поверхню трикотажної вставки куртки утворилася внаслідок стікання крові, коли потерпілий перебував у вертикальному положенні (Том 1 а.с. 196-200). На передній і задній поверхні куртки, її рукавах, спинці кофти, задній поверхні лівого рукава у верхній частині, передній і задній поверхні шортів виявлено сліди ковзання, у вигляді потертості тканини, які утворилися внаслідок ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня тупого предмету, що містить напівпрозорі частинки піску та глини, або ковзанні останньої по поверхні одягу;

- висновком експерта № 450 від 19.06.2019, відповідно до якого за результатами проведення судово-імунологічної експертизи встановлено, що кров, яка знайдена на грудці ґрунту, вилученому позаду будинку АДРЕСА_3 , може належати особі (особам) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові ОСОБА_8 (Том 1 а.с.201-202) ;

- висновком експерта № 457 від 21.06.2019, відповідно до якого за результатами проведення судово-імунологічної експертизи встановлено, що кров в плямах та помарках на кепці, вилученій під час огляду місця події, може походити від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості приналежності крові ОСОБА_8 (Том 1 а.с. 203-204);

- висновком експерта № 472 від 16.07.2019 з додатком № 1, відповідно до якого за результатами проведення судово-імунологічної експертизи встановлено, що в слідах на штанах підозрюваного ОСОБА_6 знайдена кров людини, яка може належати особі (особам) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові потерпілому ОСОБА_8 (Том 1 а.с. 205-206).

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_10 від 09.06.2019 з оптичним носієм інформації до нього, зміст якого безпосередньо відтворений в судовому засіданні. Відповідна слідча дія проводилася у день вчинення злочину в проміжок часу з 20:51 до 21:10 год. Свідок повідомила, як потерпілий ОСОБА_8 щось сказав ОСОБА_6 (якого вона чомусь також називала ОСОБА_12 ), що розлютило останнього. Після цього ОСОБА_6 вчинив конфлікт з потерпілим, якого бив. Спочатку наніс удар кулаком правої руки в голову потерпілому, після чого той впав. Надалі продовжував бити потерпілого руками та ногами по голові і тулубу. Самих ударів було дуже багато, тому їх точної кількості повідомити не може. Під час проведення відповідної слідчої дії ОСОБА_10 також пояснювала присутнім, що й надалі, коли потерпілий вже лежав на землі, інший ОСОБА_13 продовжував копати його ногами в голову та грудну клітку. Попри зазначені у протоколі слідчої дії відомості, що ОСОБА_10 почала нібито кричати і кликати на допомогу лише після нанесених ударів потерпілому, на дослідженому відео записі такі події відсутні. Світок пояснила, що обвинувачений пішов геть, залишивши потерпілого, обличчя якого було в крові. Вона не пригадує, щоб тіло потерпілого пересував ОСОБА_6 , але вказала, що першим наніс удар потерпілому саме ОСОБА_13 , тобто обвинувачений (Том а.с.150-152);

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_9 від 09.06.2019 із оптичним носієм інформації до нього. Під час слідчого експерименту, який також проводився у день вчинення злочину в проміжок часу з 21:25 до 21:45 год, свідок повідомив, як він з ОСОБА_6 випивали алкогольні напої вдома у останнього. Пояснив, що він сидів під стіною магазину на сходах, а в цей час невідомий чоловік (потерпілий) чіплявся до ОСОБА_10 та зняв із неї штани. Ці особи були наполовину оголеними. Тоді «Старий» (обвинувачений ОСОБА_6 ), побачивши це, підійшов до цього невідомого чоловіка (потерпілого) та наніс йому удар кулаком в обличчя, повалив на землю та почав наносити інші удари кулаками в обличчя. Далі свідок ОСОБА_9 провів присутніх до купи сміття та пояснив, що коли «Старий» підняв потерпілого, то наніс йому ляпаса долонею в обличчя, а потім наносив інші удари кулаками також в обличчя. Також свідок показав, як обвинувачений наносив потерпілому удари ногами зверху вниз по голові та бокові удари руками по голові. ОСОБА_9 пояснив, що ударів було дуже багато і майже всі наносилися в голову потерпілого та були дуже жорстокими. Свідок чітко показав, як ОСОБА_6 відтягнув ОСОБА_8 на 2-3 метри, але для чого він зробив це не може пояснити. ОСОБА_10 під час нанесення ударів ОСОБА_8 просто стояла і нічого не робила. Там більше нікого не було. Згодом підійшла якась людина, щось подивилася. Проте «Старий» і дальше почав копати потерпілого. Коли ця людина пішла геть, «Старий» знову копав потерпілого, а потім залишив його та втік, адже зрозумів, що накоїв. На місці злочину поліція застала ОСОБА_9 та потерпілого, який лежав. Більше нікого вже не було. Відео файл із записом проведення слідчого експерименту переглянуто в судовому засіданні і такий вказує, що ОСОБА_6 наносилися численні удари ногами та руками здебільшого в голову потерпілого ОСОБА_8 . При цьому, відповідні удари не були нанесені відразу, вони завдавалися навіть з перервою у часі, що відповідає висновку проведеної у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи про можливість нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті останнього, у проміжку часу від декількох хвилин до 3-х годин (Том 1 а.с. 156-158);

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_6 від 05.09.2019 з відео записом на DVD-R диску відповідної слідчої дії, яку відтворено в судовому засіданні для перегляду та безпосереднього дослідження. Під час експерименту ОСОБА_6 , на відміну від наданих в судовому засіданні показань, чітко пояснював, що сидів з ОСОБА_9 на сходах у момент, коли ОСОБА_8 намагався зґвалтувати ОСОБА_10 ближче до паркана та наявної у цьому місці купи сміття позаду магазину «Квартал плюс» у м.Калуші на вул.Хіміків, 10. Він крикнув до потерпілого для чого це робити. Далі пояснив, що потерпілому це не сподобалося і він направився у його сторону, намагаючись нанести удар обвинуваченому. Ухилившись від цього удару ОСОБА_6 чітко показав, що відразу ж наніс ОСОБА_8 удар правою рукою в голову («в кістку» мовою оригіналу), після чого потерпілий впав біля нього (у ногах). Лежачому потерпілому обвинувачений як видно на відео файлі наніс 2 чи 3 удари правою ногою в голову справа та 2 удари цією ж ногою зверху в ділянку голови і грудної клітки потерпілого. Після отриманих ударів потерпілий лежав та щось говорив. Згодом до них підійшов старший незнайомий чоловік, який не рознімаючи їх, відтягнув обвинуваченого за рукав від потерпілого. Наголосив на слідчому експерименті, що самостійно припинив наносити удари потерпілому. Пригадує, що потерпілий, намагаючись зґвалтувати ОСОБА_10 , бив її в обличчя ліктем та кулаком. До них обвинувачений не підбігав.

На слідчому експерименті на той час підозрюваний ОСОБА_6 чітко та однозначно показав, що наносив правою ногою потерпілому, який лежав верхньою поверхнею свого тіла, оберненою до нього ногами, лише у праву частину голови і тулуба, а також у правову ногу останнього. Крім того, правою ногою стопи обвинувачений наніс удар в грудну клітку та обличчя потерпілого зверху, що явно не узгоджується із висновками проведеної у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , відповідно до яких найбільша кількість смертельних тілесних ушкоджень виявлена чомусь на лівій половині голови (лівій півкулі головного мозку) потерпілого. Крім того, експерт однозначно відмітив, що удари, які спричинили смерть потерпілого, наносилися у протилежні ділянки голови ОСОБА_8 .

Згідно з показанням допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 остання повідомила, що зранку 08:00 год 09.06.2019 перебувала спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 поблизу магазину «Квартал плюс» на вул. Хіміків у м.Калуші. Пригадує лише, що залишилася наодинці з ОСОБА_8 позаду магазину у дворі, який повалив її на землю та намагався зґвалтувати. Свідок перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння. Не може точно розповісти, що саме зробив після цього обвинувачений, але з потерпілим вони побилися. Якби не обвинувачений, то її б зґвалтував ОСОБА_8 . Після бійки між цими особами потерпілий лежав на землі побитий. Згодом уточнила, що раніше з ОСОБА_8 була знайома орієнтовно з 2014 року. Вони часто випивали у компаніях друзів. Було й таке, що ОСОБА_8 домагався її, але вона не ображалася на нього. Свідок не дивилася, як саме обвинувачений наносив удари. Бійка тривала орієнтовно 5 хвилин, та вона не пригадує в суді чим усе закінчилося. Під час допиту свідок повідомила на уточнююче запитання, що ОСОБА_8 першим наніс удар обвинуваченому. Щодо причин відсутності на слідчому експерименті з її участю будь-якої інформації про спробу зґвалтування, то вона про це розповідала слідчому під час її попереднього допиту як свідка на стадії досудового розслідування, але чомусь такі обставини не відображені у протоколі слідчого експерименту з її участю. Просить врахувати, що в суді вона каже правду.

Допитаний в суді ОСОБА_9 надав показання як свідок, відповідно до яких ОСОБА_8 намагався зґвалтувати ОСОБА_10 , проте ОСОБА_6 за неї заступився. Пам`ятає як обвинувачений наносив удари потерпілому, але скільки це тривало не може повідомити. Також не може підтвердити, чи потерпілий ОСОБА_8 відповідав на удари обвинуваченого. Щодо криків ОСОБА_10 , то він їх не пригадує. Підтвердив, що зазначені ним під час слідчого експерименту у день вчинення злочину обставини відповідають дійсності, адже так насправді було.

Свідок ОСОБА_14 , яка проводила слідчі експерименти з участю ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 як посадова особа органу досудового розслідування, повідомила, що під час відповідних слідчих дій жодних зауважень від учасників не надходило. Учасники кримінального провадження чітко та послідовно розповідали та показували як відбувалися події позаду магазину «Квартал плюс», хто і в якій послідовності наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 . Зауважила, що свідок ОСОБА_9 розповідав на слідчому експерименті про статевий акт між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а не спробу її зґвалтування. Клопотань зі сторони захисту щодо проведення додаткових допитів свідків чи підозрюваного у кримінальному провадженні не надходило.

На допиті інших свідків у справі сторони кримінального провадження не наполягали.

Аналізуючи зміст наданих показань в сукупності з іншими доказами суд доходить до висновку, що ОСОБА_8 вчиняв дії, які містили об`єктивні ознаки спроби зґвалтувавання ОСОБА_10 близько 08:00 год 09.06.2019 позаду магазину «Квартал плюс» на АДРЕСА_3 , що стало причиною подальшого виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_8 . Однак після припинення обвинуваченим невдалої спроби зґвалтування ОСОБА_10 , необхідність захисту прав та інтересів останньої від протиправного суспільно небезпечного посягання з боку іншої особи перестала існувати, оскільки подальша бійка між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розпочалася тоді, коли потерпілий підійшов до обвинуваченого та наніс йому першим удар, від якого той відхилився.

Виходячи з положень ст. 36 КК України сутність необхідної оборони полягає в правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання. Дії, спрямовані на зупинення суспільно небезпечного посягання, вважаються правомірними, якщо вони зумовлені потребою негайного відвернення чи припинення посягання. Наявність посягання передбачає, що таке вже почалося (чи близьке до нього) і ще не закінчилося. Власне ця ознака посягання визначає межі необхідної оборони в часі, у межах якого можлива правомірна оборона. Оборона не може вважатися правомірною, коли посягання закінчилося і небезпека вже не загрожує особі. Момент фактичного закінчення суспільно небезпечного посягання свідчить про те, що у застосуванні заходів захисту явно відпала потреба.

Для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 124 КК України має бути встановлено і доведено, що посягання почалося, триває і потребує негайного відвернення, особа застосовує заходи для припинення цього посягання стосовно неї чи інших осіб, однак відповідні заходи перевищують межі необхідної оборони, в результаті чого заподіюється надмірна шкода. Якщо в поведінці особи визначальним було не відвернення нападу та захист своїх або чужих інтересів, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися з ним), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідну оборону, адже є протиправними і оцінюватися в контексті кримінальної відповідальності винної особи на загальних підставах.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначав у суді, що спочатку отримавши удар в грудну клітку, а згодом ухилившись від наступного удару ОСОБА_8 з погрозою від нього «відірвати йому голову» наніс останньому удар, від якого той впав на землю. Після цього ОСОБА_8 буцімто знову намагався встати і будучи фізично сильнішим, на думку самого обвинуваченого, такі дії ОСОБА_6 у цій ситуації об`єктивно та миттєво сприйняв як загрозу нападу на нього, тому підбіг до потерпілого, якому в лежачому положенні наніс близько 4-5 ударів правою ногою в ділянку голови, тулуба та ноги. Ніяких інших ударів потерпілому не наносив. Натомість, під час слідчого експерименту з своєю участю ОСОБА_6 показав, що відразу після ухилення від удару ОСОБА_8 наніс потерпілому спочатку правою рукою удар в голову справа, а коли той вправ на землю - правовою ногою 2-3 удари справа в голову та 2 удари зверху також по голові і грудній клітці. На слідчому експерименті ОСОБА_6 не повідомляв, що потерпілий після падіння на землю намагався встати, погрожуючи розправою, яку обвинувачений нібито сприйняв як загрозу, тому й підбіг до потерпілого та наніс йому удари. Крім того, суд раніше детально вказував, що відповідно до проведеної у справі судово-медичної експертизи більшість тяжких тілесних ушкоджень на голові виявлено у померлого ОСОБА_8 власне на лівій її частині (як і лівій півкулі головного мозку). Нанесення потерпілому смертельних ударів відбувалося тоді, коли потерпілий перебував у горизонтальному чи близькому до нього положенні. До того ж, удари могли наноситися потерпілому в проміжку часу від декількох хвилин до трьох годин та навіть із незначними перервами у часі, що відповідає змісту показань свідка ОСОБА_10 про тривалість «бійки» у межах п`яти хвилин. Жодних ознак самооборони з боку ОСОБА_8 не виявлено, тобто потерпілий під час нанесення йому тілесних ушкоджень не чинив ніякого опору. На слідчому експерименті свідок ОСОБА_9 також пояснював, що ударів ОСОБА_6 було дуже багато, обвинувачений «продовжував далі бити». Навіть коли підійшла на місце події якась стороння особа і згодом її вже не було, «Старий знову копав потерпілого, а потім залишив його…». При цьому, слідчий експеримент з участю цього свідка проводився у другій половині того самого дня, коли вчинено злочин. Свідок ОСОБА_10 також пояснювала у суді, що бійка між обвинуваченим і потерпілим тривала близько 5 хвилин без можливості надання детальної інформації про кількість та характер нанесених ударів потерпілому. Проте в ситуації перебування цього свідка у стані сильного алкогольного сп`яніння, що ним визнається, на переконання суду, лежачому ОСОБА_8 обвинувачений міг наносити удари впродовж цього проміжку часу. При цьому, спочатку удари наносилися з правового боку голови і тіла потерпілого, в грудну клітку зверху та голову зверху, а згодом у протилежний бік голови та ніг останнього, що намагався приховати в судовому засіданні ОСОБА_6 . При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, лише намагався нанести удар ОСОБА_6 , що спровокувало останнього на невиправдану агресію, жорстокість та бажання розправитись із кривдником ОСОБА_10 .

Отже, характер, механізм нанесення та кількість тілесних ушкоджень на тілі померлого ОСОБА_8 , результати проведених у кримінальному провадженні слідчих експериментів та показання безпосередньо допитаних свідків повністю спростовують вигадану лише в судовому засіданні версію обвинуваченого про наявність загрози з боку потерпілого у продовженні нападу та нібито наявність стану необхідної оборони в діях винної особи, яка не підтверджується жодними доказами. Визначальним у заподіянні обвинуваченим тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, від яких настала смерть останнього, був мотив саме розправи над ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За правилами статті 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Попри те, що кримінальний процесуальний закон не визначає критеріїв допустимості доказів у контексті реалізації приписів ст. 86 КПК України, вони визначені в доктрині кримінального процесуального права: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела; одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Захисник ОСОБА_7 усно заявляв про визнання недопустимими протоколів слідчого експерименту зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 09.06.2019 з мотивів відсутності у складених процесуальних документах граф «зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії». Надалі, свою позицію з даного приводу частково змінив, стверджуючи винятково про неналежність як доказу протоколу слідчого експерименту з участю ОСОБА_10 , оскільки з його змісту нібито не вбачається інформація щодо дій, які відтворювалася свідком під час згаданого експерименту.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отже, під час слідчого експерименту відтворюватися можуть не лише дії, але й обстановка, обставини певної події та, навіть, проводитися певні досліди і випробування.

Згідно з ч. 6 ст. 240 КПК України про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Відповідно до положень ст. 104 КПК України, протокол складається з: заключної частини, яка повинна містити, в тому числі, відомості про: зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії.

Суд зазначає, що під час проведення слідчих експериментів вище вказані свідки у присутності двох понятих, статиста, відтворили обставини нанесення обвинуваченим потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Ця інформація містить дані про те, де перебували певні особи під час вчинення злочину, хто та яким чином наносив удари, де лежав потерпілий і в якому положенні тощо. За результатами цих слідчих дій складено відповідні протоколи, зміст яких відповідає положенням КПК України. Відсутність у протоколах графи щодо зауваження і доповнень з боку учасників процесуальної дії не позбавляла учасників слідчої дії на викладення таких зауважень у тексті протоколу безпосередньо перед їх підписанням. Складені протоколи слідчих експериментів без будь-яких зауважень та заперечень підписані всіма учасниками цих слідчих дій, що чітко підтвердив допитаний свідок ОСОБА_14 .

Крім того, суд зазначає, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону в ході отримання доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 червня 2021 року (справа № 204/6541/16-к, провадження №51-2172км19), від 01 листопада 2022 року (справа №344/2995/15-к, провадження №51-8361км18) та від 14 вересня 2023 року (справа № 521/18533/15-к, провадження № 51-3013км22).

Під час проведення слідчих експериментів з участю відповідних свідків, підстав для визнання протоколів цих слідчих дій недопустимими доказами, немає.

У цьому вироку суд також наголошує, що після вчинених діянь обвинувачений не намагався допомогти потерпілому ОСОБА_8 , не викликав швидку допомогу, а втік з місця події.

Відповідно до висновку проведеної у кримінальному провадженні судово-психіатричної експерти № 185/2019 ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення і станом на час проведення експертизи, перебував у стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними (Том 1 а.с. 207-211).

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Що стосується смерті потерпілого ОСОБА_8 , то в її настанні дійсно присутня необережна форма вини обвинуваченого, бо хоча він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати такий наслідок, як смерть потерпілого.

У цій справі версію сторони захисту про вимушений характер дій обвинуваченого, який буцімто сприймаючи реальну загрозу з боку потерпілого у продовженні нападу в ситуації, що динамічно розвивалася, наніс останньому тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть особи, суд розцінює як намагання ОСОБА_6 пом`якшити свою відповідальність за вчинене, тому відсутні будь-які підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ст.124 КК України. Така версія явно суперечить даним слідчого експерименту з участю ОСОБА_6 , висновкам проведеної судово-медичної експертизи, результатам слідчих експериментів з участю свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Судом встановлено, що ОСОБА_6 продовжував наносити лежачому потерпілому ОСОБА_8 удари після того, як останній не чинив жодного спротиву та, навіть, із перервами в часі. Отже, у матеріалах кримінального провадження немає доказів, які б підтверджували аргументи сторони захисту про заподіяння потерпілому смертельних тілесних ушкоджень у стані необхідної оборони.

Крім повного та беззастережного визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, суд вважає, що вина обвинуваченого доводить також належними і допустимими доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме:

- рапортом працівника поліції від 26.07.2022, з якого вбачається, що цього дня о 20:14 год за телефоном голова ОСББ «Січове 15» ОСОБА_5 повідомив, що з підвалу на вул. Січових стрільців, 15 у м.Калуша близько 11:00 год. вкрали верстат марки «Дніпро-М, до якого існував вільний доступ (Том 3 а.с.53);

- протоколом огляду місця події з фото таблицями від 26.07.2022, згідно з яким оглянуто підвальне приміщення, що знаходиться за вище вказаною адресою. В ході огляду ОСОБА_5 вказав працівникам поліції на місце, де попередньо зберігався викрадений точильний верстат марки «Дніпро-М» моделі «DG-20LX». Також проведеним оглядом встановлено, що на фасаді будинку встановлені камери відео спостереження. Під час огляду виявлено та вилучено слід долоні руки, два сліди взуття, два недопалки сигарет, два сліди рук (Том 3, а.с. 55-62);

- протоколом огляду місця події разом із додатками фото таблицями від 27.07.2022, місцем якого є міжбудинковий провулок, що в м. Калуші поміж будинків на вул. Хіміків 14 та 12. На площадці знаходяться ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. В останнього наявна сумка темно-синього кольору з ручками, яку прикрито светром та в середині якої знаходиться точильний верстат чорного кольору марки «Dnipro-M» моделі «DG-20LX». Вказані речі вилучено в ході огляду (Том 3 а.с.87-91);

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 27.07.2022, згідно з яким, в ході обшуку останнього вилучено одяг та взуття. Підозрюваний відмовився від підписання протоколу у присутності захисника, повідомивши, що просто не бажає цього робити (Том 3 а.с.92-95);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, від 27.07.2022, згідно з яким, в ході обшуку останнього вилучено одяг та взуття (Том 3 а.с.96-99);

- протоколом огляду речей та документів від 28.07.2022, відповідно до якого оглянуто: светр типу батнік жовтого кольору із надписом на передній частині, вище середини «HIGH», розмір XXL; сумку темно-синього кольору із надписом «Barcelona» червоного кольору, яка порвана вздовж по одному боці та в середині якої наявний точильний верстат марки «Dnipro-M Bench Grinder BG-20LX 350 W», чорного кольору, маркувальні позначення на якому співпадають з маркувальними позначеннями зазначеними у гарантійному талоні, наданому представником потерпілого ОСОБА_5 ; речі, вилучені під час затримання ОСОБА_6 та належні йому футболка сірого кольору із надписом UFC, спортивні шорти темно-синього кольору із синіми та білими полосами, рюкзак червоного кольору, кросівки сірого кольору із надписом Adidas, розмір 40 (Том 3 а.с.100-105);

- висновком експерта № СЕ-19/109-22/7971-ТВ від 09.08.2022, за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість наданого на експертизу на момент вчинення кримінального правопорушення (26.07.2022) вживаного точильного верстату марки «Dnipro-M» марки «»DG-20LX, придбаного 19.07.2022 в технічно-справному стані, без видимих пошкоджень, становила 2 608,00 грн. Під час проведення експертизи використано початкову вартість такого ж верстату, які і викрадений у ОСББ «Січове 15», з трьох загальнодоступних джерел цінової інформації в мережі Інтернет. Відтак, початкову вартість об`єкта дослідження визначено на рівні 3 068,00 грн. Ураховуючи визначений з таблиці використаної методики показник зносу на рівні 15%, залишкову вартість об`єкта дослідження встановлено у сумі 2 608,00 грн (Том 3 а.с.173-178);

У ході дослідження вищенаведеного висновку також встановлено, що згідно з наявною у матеріалах справи (Том 3 а.с.83) видатковою накладною № 70070 від 19.07.2022 ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро-М» вартість придбаного точильного верстату марки «Dnipro-M» моделі «DG-20LX» становить 2 468,00 грн, за якою відбулося його купівля ОСББ «Січове 15» у день видачі зазначеної вище видаткової накладної.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до приписів ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо, зокрема, визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди. Проте вказана норма процесуального закону не обмежує повноважень слідчого або прокурора призначити експертизу, на вирішення якої поставити питання про розмір заподіяних кримінальним правопорушенням матеріальних збитків, навіть у разі надання потерпілим документа, що підтверджує розмір цієї шкоди. У такому разі висновок експерта, який складений з додержанням вимог КПК України, оцінюється судом на загальних підставах оцінки доказів без надання йому переваг порівняно з іншими доказами у справі.

Водночас, досліджений судом за участю сторін кримінального провадження висновок експерта від 09.08.2022 містить попередження про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України, посилання на використані методики та чіткі інформаційні джерела і не викликає в суду обґрунтованих зауважень щодо його повноти та (або) об`єктивності.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 стверджував, що при визначенні початкової вартості об`єкта дослідження експерт взяв до уваги її найвищий розмір із використаних цінових даних, що не відповідає дійсності та спростовується змістом експертного висновку (враховано середнє значення із трьох використаних джерел). Також стверджував, що з 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким декриміналізовано крадіжку майна на суму, що не перевищує одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб та необхідність застосування зворотної дії в часу положень цього закону (з 01.07.2022 до 01.12.2022 такий показник згідно з вимогами ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-ІХ становив 1 600,00 гривень). Оскільки вказані аргументи стосувалися лише питань застосування судом в межах цього кримінального провадження вартості викраденого ОСОБА_6 спільно з іншою особою точильного верстату, яка відображена у накладній без урахування висновку експертизи, доводи сторони захисту в цій частині також відхиляються.

- висновком експерта № СЕ-19/109-22/8419-ТР від 25.08.2022, за результатами проведення трасологічної експертизи, згідно якої слід підошви взуття максимальними розмірами 105х165 мм перекопійований на відрізок дактилоплівки чорного кольору, виявлений та вилучений під час проведення огляду місця події, залишений низом підошви взуття малюнки яких містять аналогічні за формою, розміром, взаєморозташуванням елементи, що наявні в ділянках підметкової та частково проміжної частини низу підошви кросівка на ліву ногу з пари кросівок, які було вилучено у особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

Слід підошви взуття максимальними розмірами 95х135 мм скопійований на відрізок дактилоплівки чорного кольору, виявлений та вилучений під час проведення огляду місця події, залишений низом підошви взуття малюнки яких містять аналогічні за формою, розміром, взаємним розташуванням елементи, що наявні в ділянках підметкової та частково проміжної частини низу підошви кросівка на ліву ногу з пари кросівок, які було вилучено у ОСОБА_6 (Том3 а.с.193);

- протоколом огляду предмета від 27.07.2022, яким оглянуто оптичний носій інформації DVD-R диск, на якому містяться два відео файли, відеозаписи ведуться із камери відео нагляду, яка знаходиться на електроопорі навпроти під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_2 . В ході огляду першого відео файлу встановлено, що 26.07.2022 о 10:50:29 год до під`їзду №6 будинку АДРЕСА_2 рухаються двоє осіб чоловічої статі, які йдуть один за одним. Особа, яка знаходиться попереду одягнена в темну футболку, спортивні шорти темного кольору із синіми та білими полосами, кросівки світлого кольору (особа 1). Інший одягнений в темну сорочку, на плечах заді накинута кофта жовтого кольору, джинсові шорти синього кольору та чорні кросівки (особа 2). О 10:50:42 год. дані особи зайшли в середину під`їзду № 6. О 10:51:07 год. особа 2 знаходиться при вході у під`їзд. Далі о 10:51:59 год. вказані особи заходять у під`їзд, відкривши металопластикові двері. О 10:58:26 год. особа 1 виходить з під`їзду на вулицю. Далі особа 1 рухається попереду та повертає в ліву сторону. За нею прямує особа 2, яка попередньо переклавши сумку в ліву руку, несе її. Сумка чорного кольору, з ручками, зверху накинута кофта жовтого кольору.

В ході огляду другого відео файлу встановлено, що 26.07.2022 о 10:50:03 год. біля будинку № 15 на вул. Січових Стрільців у м.Калуші пішохідною доріжкою рухаються троє осіб чоловічої статі, двоє з яких вищевказані особа 1 і 2. Особа 1 йде з особою 2 о 10:58:48 год., остання несе в руці сумку.

При цьому, особа 1-це ОСОБА_6 , а особа 2 - особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження (Том 3 а.с.212).

На огляді судом відеозапису подій вчинення крадіжки ОСОБА_6 сторони кримінального провадження не наполягали та погодилися із викладеними у обвинувальному акті даними.

Суд вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази скоєння ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України, є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а стороною обвинувачення спростовано в установленому КПК України порядку версію обвинуваченого про заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті останнього, в стані необхідної оборони.

Сторони кримінального провадження не заявляли клопотань про дослідження в судовому засіданні речових доказів.

Таким чином, дослідивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження, кваліфікація дії ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у інше приміщення, та за ч.2 ст. 121 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, є правильною.

Призначаючи покарання згідно з вимогами ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Прокурор у судовому засіданні підтримав висунуте обвинувачення з урахуванням внесених змін та просив визнати ОСОБА_6 винним за ч. 2 за ст. 121 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, за ч. 4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі. Згідно з ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Стосовно позиції потерпілих про покарання обвинуваченому, то в цьому вироку суду про них йшлося раніше.

Відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

Вчинені ОСОБА_6 злочини є тяжкими злочинами. Обвинувачений має постійне зареєстроване місце проживання, хоча ніде не працював, не одружений, знаходиться на обліку в психіатра та Д-обліку з 2008 року у лікаря-нарколога з діагнозом «опійна наркоманія» (Том 1 а.с. 233-234). Відомості про наявні у обвинуваченого хронічні захворювання відсутні.

ОСОБА_6 вину у вчиненні одного з інкримінованих йому кримінальних правопорушень по суті визнав частково, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі й за корисливі злочини проти власності

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, змінений обвинувальний акт від 04.11.2025 не містить

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання, судом також не встановлено. При цьому, заподіяну потерпілому ОСОБА_4 шкоду обвинувачений не відшкодував.

Відтак, суд дійшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі тільки в умовах його ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у межах санкцій інкримінованих злочинів певними статтями КК України, врахувавши при цьому незначний розмір викраденого у потерпілого ОСББ «Січове 15» майна.

Обвинуваченим вчинено два самостійних злочини, тому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень йому необхідно призначити із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд також враховує, що вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2022, ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2024 ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

За вироком суду від 15.05.2024 ОСОБА_6 скоїв 19.02.2022 таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим цим вироком ОСОБА_6 призначене остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із зарахуванням до остаточного покарання частково відбутого покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2022 за правилами ст.72 КК України з 02.01.2023 до 15.05.2024 (Том 7 а.с. 169-173).

Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв 26.07.2022 інкримінований йому злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, попередньо скоївши умисні корисливі злочини 19.02.2022, 08-09.05.2022, за які уже визнаний винним зазначеними вище вироками судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, при призначенні покарання ОСОБА_6 необхідно застосувати вимоги ч. 1,4 ст. 70 КК України і визначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань.

До загального строку покарання на необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 12.06.2019 до 25.06.2021 та з 27.07.2022 до дня набрання цим вироком суду законної сили з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України.

При призначенні покарання суд також враховує, що у цій справі вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.06.2024 скасовано ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 21.01.2025 за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. За скасованим вироком суду першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі, за ч.4 ст.185 КК України позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Остаточне покарання ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупність кримінальний правопорушень призначене у виді позбавлення волі строком на 7 (років) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Призначене ОСОБА_6 остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2022 шляхом частково складання призначених покарань визначено у виді позбавлення волі на строк 7 (років) 3 (три) місяці.

Відповідно до приписів ч.2 ст.416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Оскільки ОСОБА_15 тримається під вартою та засуджується до покарання у виді позбавлення волі, на підставі ч.3 ст.376 КПК України відповідний запобіжний захід необхідно залишити без змін до набрання цим вироком суду законної сили

Питання щодо речових доказів вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 необхідно стягнути половину вартості судових витрати, пов`язаних із проведенням експертиз на досудовому слідстві в межах даного кримінального провадження.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, згідно з приписами ч.4 ст.174 КПК України необхідно скасувати.

Потерпілим ОСОБА_4 пред`явлено до ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Наявність шкоди потерпілий обґрунтовує злочинними діями ОСОБА_6 , яка полягає в душевних стражданнях через втрату близької людини, що порушило звичайний спосіб життя та негативно позначилося на психічному стані потерпілого. В судовому засіданні потерпілий додатково пояснив, що моральну шкоду оцінив у розмірі 300 000 грн. в основному через тривалий судовий процес та просив стягнути її з ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до вимог ч.1,5 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, що може полягати у душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою не тільки щодо неї, але й членів сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено законом або договором.

Враховуючи викладені доводи потерпілого щодо заявлених ним вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що потерпілий як вітчим померлого ОСОБА_8 , з яким спільно проживав, має право на відшкодування цієї шкоди з огляду на винність обвинуваченого.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує принцип розумності та справедливості, конкретні обставини скоєного ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та вважає, що позовні вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в запропонованому цивільним позивачем розмірі є завищеними, їх розмір не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому вважає за можливе частково задовольнити цивільний позов щодо стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 150 000,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.368,370,374 КПК України,-

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.4 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України 7 (сім) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, до покарання, визначеного цим вироком суду, частково приєднати покарання, призначене вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2024, і остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 2 (два) місяці.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 27.07.2022, тобто з часу останнього фактичного затримання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 150 000,00 грн (сто п`ятдесят тисяч гривень) моральної шкоди.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 29.07.2022 (справа №345/2091/22 провадження №1-кс/345/379/2022).

Речові докази:

- чоловічі кросівки синього кольору марки «Terrex», чоловічі шорти темно-синього кольору марки «Adidas», чоловічу куртку чорного кольору з коричневими вставками з капюшоном марки «Carnet De Vol», чоловічу кофту чорно-сірого кольору марки «Pachje», передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

- купюру номіналом п`ять гривень ТВ 4849995, пачку з-під сигарет марки «Київ блакитні» з трьома сигаретами та запальничкою чорного кольору та мобільний телефон марки «Nokia» IMEI НОМЕР_1 , що раніше передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 вважати поверненими за належністю;

- зразок ґрунту із слідами речовини бурого кольору з ґрунтового покриву позаду будинку АДРЕСА_3 ; бейсболку сірого кольору марки «Adidas», на якій наявні плями бурого кольору та нашарування бруду, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП - знищити;

- змиви з обох рук трупа та зразки волосся трупа ОСОБА_8 , передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

- сім-карту «Водафон», серійний номер НОМЕР_2 , паспорт громадянина України ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 , виданий Калуським МВ УМВС 16.09.1999, медичну карту амбулаторного хворого (вкладиш) ОСОБА_6 без номера та без зазначення назви медичного закладу і медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_6 без номера та без зазначення назви медичного закладу, що передані раніше на зберігання матері підозрюваного ОСОБА_16 - вважати повернутими за належністю;

- чоловічу футболку жовтого кольору з написом «Paprika Neuchatel», чоловічі джинси синього кольору марки «Symbol», чоловічі кросівки чорного кольору марки «Nike Air max», які передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути законному володільцю ОСОБА_6 ;

- взірці крові підозрюваного ОСОБА_6 , що передані до Івано-Франківського обласного бюро СМЕ для проведення експертизи - знищити;

- записи з камер відео нагляду за 26.07.2022, записані на DVD-R диск, що знаходиться при матеріалах судової справи № 345/4023/19 - залишити в цих матеріалах;

- батнік жовтого кольору із надписом HIGH, сумку темно-синього кольору із надписом «Barcelona», футболку сірого кольору із надписом UFC, спортивні шорти темно-синього кольору із синіми та білими полосами, рюкзак червоного та білого кольору, кросівки сірого кольору із надписом Adidas розмір 40, чоловічу джинсову сорочку синього кольору з маркуванням «Super Dry WORLDWIDE BRAND», розмір L, та джинсові шорти синього кольору з маркуванням «SHOW KIND NEW DENIM», розмір S, та чоловічі кросівки чорного кольору з маркуванням зеленого кольору «Dasics GEL-PULSE», розмір 44, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути законним володільцям ОСОБА_17 та ОСОБА_6 ;

- довідку ОНД № 01-7/2091 від 04.09.2019 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- шліфувальний станок марки Dnipro-M моделі BG-20LX, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути законному володільцю ОСББ «Січове 15» (, м.Калуш, вул. Січових Стрільців, буд.15).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави половину витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні, зокрема:

- 424,75 грн. за проведення судової експертизи № СЕ19/109-22/7971 від 09.08.2022;

- 1 510,24 грн. за проведення судової експертизи № СЕ19/109-22/8419-ТР від 25.08.2022;

- 566,34 грн. за проведення судової експертизи № СЕ19/109-22/8341-Д від 26.08.2022.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання цим вироком суду законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 12 червня 2019 року до 25 червня 2021 року та з 27 липня 2022 року до дня набрання цим вироком суду законної сили з розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 1 (одному) дню позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя