Справа №127/1-725/2010
Провадження №1-в/127/646/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Ленінського районного суду м. Вінниці перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 за частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України (далі КК).

В ході досудового розслідування постановою слідчого від 25.09.2010 був накладений арешт на майно ОСОБА_5 , а саме 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.12.2010 ОСОБА_5 засуджений за частиною другою статті 307 КК до покарання у виді 5 років позбавлення волі, відповідно до частини першої статті 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Питання скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_5 , вирішене не було.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з пунктом 1 Розділу X Прикінцеві Положення Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) (в редакції Закону № 4651-VI) цей Кодекс набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування. Зі змісту підпункту 1) пункту 2 Розділу X Прикінцеві Положення КПК (в редакції Закону № 4651-VI) з дня набрання чинності цим Кодексом втрачають чинність: Кримінально-процесуальний кодекс України із наступними змінами.

Відповідно до пункту 9 Розділу XІ Перехідних положень КПК (в редакції Закону № 4651-VI) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Частиною першою статті 1 КПК (в редакції Закону № 4651-VI) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. При цьому частиною першою статті 5 КПК (в редакції Закону № 4651-VI) регламентовано, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто чинне кримінальне процесуальне законодавство розмежовує поняття процесуальної дії та порядку вчинення процесуальної дії.

Обґрунтованість зазначеного висновку суду випливає і з того, що кримінально-процесуальні норми містять посилання на порядок вчинення певних процесуальних дій. Зокрема, статтею 539 КПК (в редакції Закону № 4651-VI) визначено порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Отже, суд дійшов до переконання, що судовий розгляд клопотання має здійснюватися в порядку, визначеному статтею 539 КПК (в редакції Закону № 4651-VI), а вирішення питання щодо скасування арешту, накладеного на майно в порядку КПК (в редакції Закону № 1001-05).

Порядок забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна регламентований статтею 126 КПК (в редакції Закону № 1001-05), згідно з частиною першою якої забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Зі змісту частини шостої зазначеної процесуальної норми накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

З матеріалів, які долучені до заяви випливає, що16.06.2010 слідчий в ОВС СВ УБОЗ ГУМВ України у Вінницькій області ОСОБА_6 порушив кримінальну справу відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК.

01.08.2010 слідчий в ОВС СВ УБОЗ у Вінницькій області ОСОБА_8 виніс постанову про притягнення ОСОБА_7 в якості обвинуваченого за частиною другою статті 307 КК.

11.09.2010 слідчий в ОВС СВ УБОЗ у Вінницькій області ОСОБА_8 виніс постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за частиною другою статті 307 КК та об`єднання її з кримінальною справою № 10275025 в одне провадження.

25.09.2010 слідчий в ОВС УБОЗ у Вінницькій області ОСОБА_8 виніс постанову про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 за частиною другою статті 307 КК у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

25.09.2010 слідчий в ОВС УБОЗ у Вінницькій області ОСОБА_8 виніс постанову про притягнення ОСОБА_5 в якості обвинуваченого за частиною другою статті 307 КК.

25.09.2010 слідчий в ОВС СВ УБОЗ у Вінницькій області ОСОБА_8 виніс постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

08.12.2010 Ленінський міський суд м. Вінниці ухвалив вирок, відповідно до якого ОСОБА_5 був засуджений за частиною другою статті 307 КК до покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі статті 75 КК звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Зі змісту вироку також випливає, що з ОСОБА_5 були стягнуті судові витрати в розмірі 930,24 грн. Під час ухвалення зазначеного вироку арешт, накладений на майно ОСОБА_5 , скасований не був.

27.12.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці видане розпорядження про виконання вироку і цього ж дня виданий виконавчий лист про знищення речових доказів у кримінальній справі.

Захисник у судовому засіданні долучила до матеріалів справи відповідь на адвокатський запит за підписом начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області ОСОБА_9 від 22.12.2025 за № 4083/2.2/21-25/вх.4414/21-2025, зі змісту якого випливає, що станом на 22.12.2025 у територіальних відділах державної виконавчої служби Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління міністерства юстиції України не перебувають виконавчі провадження, в яких боржником є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд враховує позицію Верховного Суду у постанові № 755/6685/16-ц від 05.12.2018, згідно з якою оцінку правомірності процесуального документа, ухваленого в порядку кримінального судочинства, не може бути надано в порядку іншого (зокрема, цивільного) судочинства, оскільки КПК 2012 року передбачений порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування. Отже, після набрання ним чинності власники арештованого майна мають захищати свої права відповідно до норм діючого процесуального кодексу у порядку кримінального судочинства.

Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

З огляду на викладене, зважаючи на ту обставину, що на цей час виконавчі провадження стосовно ОСОБА_5 відсутні, суд дійшов до переконання, що заяву необхідно задовольнити, скасувавши арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 на підставі постанови 25.09.2010 слідчий в ОВС СВ УБОЗ у Вінницькій області ОСОБА_8 від 25.09.2010.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Арешт, накладений на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі постанови 25.09.2010 слідчий в ОВС СВ УБОЗ у Вінницькій області ОСОБА_8 від 25.09.2010, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: