Справа № 544/1298/25
пров. № 1-кп/544/160/2025
Номер рядка звіту 98
У Х В А Л А

щодо продовження запобіжного заходу

26 вересня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 (діє на підставі ордеру серія АІ № 1816257 від 29.05.2025),

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 (діє на підстав ордеру серія АЕ № 1393290 від 05.06.2025),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному проваджені відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України),

у с т а н о в и в :

На розгляді Пирятинського районного суду перебуває кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

26 вересня 2025 року від начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 терміном на два місяці, яке просить задовольнити.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 22.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

23.01.2025 відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 18.03.2025 з покладенням обов`язків.

15.03.2025 відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 22.04.2025.

Відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2025 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання з 23 год 00 хв до 05 год 00 хв наступної доби за адресою АДРЕСА_1 та покладено обов`язки згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України до 16.06.2025.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 02 червня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , терміном до 23 липня 2025 року.

Одночасно, на обвинуваченого покладені наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою Пирятинського районного суду від 30.07.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці до 30 вересня 2025 року, заборонивши йому залишати місце проживання з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступної доби за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та про слідування в укриття цивільного захисту, поклавши на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На даний час строк дії запобіжного заходу закінчується, але судовий розгляд не завершено, що обумовлює необхідність у продовженні запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді домашнього арешту.

Так, з урахуванням наведеного, з метою досягнення дієвості кримінального провадження слід продовжити до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підставою для продовження запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави звернутися з клопотання до суду про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Додатково вказав, що на даний час він офіційно працевлаштований, закордонний паспорт здав до міграційної служби, покладені обов`язки виконує.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, її підзахисний постійно з`являється на судові засідання, покладені обов`язки виконує у повному обсязі, закордонний паспорт на вимогу суду здав, про що надав довідку. Захисник не має уяви яким чином підзахисний може вплинути на свідків, експерта і зрештою на іншого співучасника, який знаходиться за межами України. ОСОБА_4 на даний час офіційно працевлаштований, має зареєстроване місце проживання як ВПО у с. Теплівка.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання яким обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з огляду на наступне.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Так на розгляді Пирятинського районного суду перебуває кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

26 вересня 2025 року від начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 терміном на два місяці, яке просить задовольнити.

В обґрунтування клопотання зазначив, крім викладених обставин вчинення кримінальних правопорушень, що 22.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

23.01.2025 відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва до підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 18.03.2025 з покладенням обов`язків.

15.03.2025 відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 22.04.2025.

Відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2025 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби за адресою АДРЕСА_1 та покладено обов`язки згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України до 16.06.2025.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 02 червня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , терміном до 23 липня 2025 року.

Одночасно, на обвинуваченого покладені наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою Пирятинського районного суду від 30.07.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці до 30 вересня 2025 року, заборонивши йому залишати місце проживання з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступної доби за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та про слідування в укриття цивільного захисту, поклавши на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. На даний час строк дії запобіжного заходу закінчується.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність «доказово-прогностичних» ризиків, які дають слідчому судді або суду підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), такі як переховування від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджання кримінальному провадженню або продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється чи обвинувачується.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі матеріалів кримінального провадження, оцінює у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується; його вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутація обвинуваченого; майновий стан; відсутність судимостей; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів з обов`язками, що застосовувалися до нього раніше.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя, суд враховує також загальні положення ч. 3 ст. 176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового покарання, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного обмеження.

З огляду на викладене, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено.

Обвинувачений ОСОБА_4 хоча свою вину і не визнає, з`являвся на кожну вимогу суду, на даний час офіційно працевлаштований, порушень громадського порядку не допускав.

Прокурором не доведено, а ні свідками, а ні письмовими доказами ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд на підставі матеріалів кримінального провадження матеріалів, оцінивши у сукупності всі обставини, не встановив підстав обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 .

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання як ВПО (а.с. 88), з травня 2025 року офіційно працевлаштований до ТОВ «Трейдсет Ойл» на посаді водія автотранспортного засобу (а.с. 224), отримує заробітну плату за яку утримує себе, застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту позбавить його роботи та можливості отримувати кошти для забезпечення проживання.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

В судовому засіданні прокурор не довів, що наявні реальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта і зрештою на іншого співучасника, який знаходиться за межами України, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки при розгляді клопотання не доведено недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає наявними всі підстави для застосування до ОСОБА_4 у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Приймаючи рішення про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд враховує як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи, в конкретному випадку, з урахуванням психологічного ставлення обвинуваченого до злочинних діянь та наслідків.

Відповідно до ст. 179 КК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язків, передбачених ст. 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 176, 177, 179, 184, 186, 187, 193, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному проваджені відносно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 194 КПК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися за межі Пирятинської ОТГ Лубенського району Полтавської області, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

ОСОБА_4 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання складає два місяці та починається з моменту його обрання, тобто з дня постановлення ухвали у межах строку досудового розслідування до 26 листопада 2025 року, включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 26.09.2025.

Суддя ОСОБА_1