УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2025 року справа № 542/1589/25

провадження 1-кс/542/286/25

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4

розглянувши у приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2025 за № 0000234 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

10 вересня 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшло клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2025 за № 0000234 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна, а саме: зрізи з пнів, стовбура та верхівок дерева породи акація, зріз зі стовбура дерева породи клен, 24 фрагменти деревини породи акація, 2 верхівки деревини породи акація, стовбур деревини породи акація, стовбур деревини породи клен, бензопилу марки «Powercraft», сокиру та автомобіль марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 .

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 08 вересня 2025 року до відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 08.09.2025 близько 11 годин 00 хвилин у лісовому масиві кварталу 64, виділ 2, ДП «Ліси України», виявлено порубку дерев.

За цим фактом 08.09.2025 було внесено відомості до ЄРДР за онаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КПК України.

08.09.2025 проведено огляд лісового масиву 64 кварталу, 2 виділу, який знаходиться поблизу села Лелюхівка Полтавського району Полтавської області та якому посвідчено право постійного користування за державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» (). У ході проведення огляду місця події, присутній ОСОБА_4 добровільно надав письмовий дозвіл на проведення огляду належного йому транспортного засобу ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначив, з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, встановлення істини по провадженню, виникла необхідність у подальшому проведенні ряду судово-трасологічних експертиз та встановлення слідової інформації, яким саме знаряддям здійснювалася порубка. Таким чином, з метою забезпечення проведення вищевказаних слідчих дій та досліджень у експертних установах, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Прокурор клопотання підтримав, про що надав відповідну заяву.

ОСОБА_4 надав заяву, у якій вказав, що проти задоволення клопотання не заперечує, розгляд клопотання просив провести за його відсутності.

Представник ДП «Ліси України» надала заяву про розгляд клопотання за відсутності їх представника.

Інші учасники кримінального провадження належним чином повідомлялись про день та час його розгляду, однак в судове засідання не з`явились.

За правилами ч. 1 ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши позицію учасників кримінального провадження, дослідивши зміст поданого клопотання, наведені у ньому доводи та надані прокурором докази на його обгрунтування, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції №3 ПРУП ГУНП України в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

08.09.2025 слідчим було проведено огляд місця події ділянки лісового масиву 64 кварталу, 2 виділу, який знаходиться поблизу села Лелюхівка Полтавського району Полтавської та перебуває у власності ДП «Ліси України».

За результатами проведеної слідчої дії з місця огляду було вилучено деревину, бензопилу, сокиру та транспортний засіб.

Постановою слідчого від 08.09.2025 вилучені під час вказаного огляду речі було визнано речовими доказами.

Надаючи оцінку доводам клопотанн, слідчий суддя враховує, що згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди,завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Досліджені докази, що маються у матеріалах клопотання, на переконання слідчого судді у своїй сукупності доводять обставини, що визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, що можуть слугувати підставою для арешту майна.

Як на правову підставу поданого клопотання прокурор посилався на положення ч. 1 ст. 170 КПК України, що передбачає можливість застосування арешту майна саме з метою забезпечення збереження речових доказів з одночасним посиланням на ст. 98 КПК України, яка визначає критерії, за якими матеріальні об`єкти відносяться до речових доказів.

Слідчим суддею встановлено та вбачається з матеріалів клопотання, що фрагменти деревини, зазначені у клопотанні прокурора, є речовими доказами у кримінальному провадженні, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і відповідають критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України.

Невжиття заходів щодо накладення арешту на фрагменти деревини може призвести до їх приховування, пошкодження, втрати, знищення або перетворення, і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення, що може перешкодити проведенню необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним та з метою забезпечення збереження речових доказів, вказані у клопотанні прокурором фрагменти деревини підлягають арешту.

Враховуючи викладене вище, а також з огляду на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності накладення арешту на вказану у клопотанні деревину.

Водночас, слідчий суддя вважає, що в накладенні арешту на вилучений транспортний засіб, бензопилу та сокиру, що знаходились всередині цього транспортного засобу слід відмовити з таких підстав.

Зі змісту клопотання та доданих до нього документів вбачається, що вказані речі є вилученими та мають статус майна, що тимчасово вилучено під час його огляду.

Встановлено, що автомобіль марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_5 .

В свою чергу, письмову згоду на огляд цього автомобіля надав ОСОБА_4 , який у своїх письмових поясненнях зазначив про те, що вказаний автомобіль належить йому.

Оцінюючи аргументи клопотання та надані до нього докази, суд враховує, що відповідно до вимог ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За статтею 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті, тобто лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті під іншим володінням особи розуміється транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи. За ч 2 ст. 234 КПК обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. За приписами ст. 237 КПК вказана слідча (розшукова) дія здійснюється за правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

У рішенні від 12 лютого 2019 року у справі № 159/451/16-к Верховний Суд вказав, що суд визнає, що встановлення наявності й добровільності згоди особи на проведення в її житлі або іншому володінні огляду є важливим для визначення допустимості доказів, отриманих у результаті такого огляду, оскільки за такої згоди немає потреби звертатися до слідчого судді в порядку частини третьої статті 233 КПК. Тому сторона, яка надає такі докази, має переконати суд у наявності такої згоди та її добровільності.

У постанові Верховного суду від 21.10.2021 у справі № 459/1519/19 зазначено, що огляд місця події проводився за згодою власника житла, що передбачено ч. 1 ст. 233 КПК України, а отже у визначений законом спосіб, та за відсутності у положеннях КПК України вимоги про узаконення такої слідчої дії як огляд місця події.

Встановлено, що слідчу (розшукову) дію було проведено 08.09.2025 в період часу з 13:49 по 15:15, її метою було виявлення знарядь та засобів вчинення правопорушення. В ході проведення огляду місця події- ділянки лісового масиву було оглянуто й транспортний засіб, у багажному відділенні якого було виявлено та вилучено бензопилу та сокиру. Тобто проведений органами досудового розслідування 08.09.2025 огляд місця події фактично був обшуком транспортного засобу, який за приписами ч. 2 ст. 234 КПК проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді.

Однак, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що з клопотанням про дозвіл на проведення огляду (обшуку) транспортного засобу, сторона обвинувачення до слідчого судді не зверталася. Будь-якого дозволу на проведення огляду транспортного засобу з боку його власника- ОСОБА_5 , матеріали провадження не містять.

Слідчий суддя враховує, що орган досудового розслідування надав до матеріалів клопотання письмові пояснення ОСОБА_4 , де останній вказав, що він володіє вилученим транспортним засобом.

У контексті цього слідчий суддя також враховує висновок Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 761/27114/14-к, де сформована позиція, що з метою захисту прав та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні у системному тлумаченні ч. 2 ст. 233 КПК України під володінням слід розуміти фактичне володіння річчю (майном).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При цьому, доказами фактичного володіння транспортним засобом можуть, зокрема бути: угоди купівлі- продажу, договори дарування, витяги з інформаційних систем, зокрема з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, документи про реєстрацію ТЗ, свідоцтво про право власності, свідоцтво про право на спадщину, тощо, а також покази свідків та інші фактичні дані, визначені ст. 84 КПК України, що підтверджують фактичне володіння особою транспортним засобом.

Проте, будь- яких переконливих фактичних даних про володіння транспортним засобом саме ОСОБА_4 , окрім його письмових пояснень, суду не було надано.

Водночас, письмові пояснення поряд з наданим до суду свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на іншу особу є непереконливими для суду, не є достатніми для висновку про те, що дозвіл на огляд автомобіля надано належною особою- його володільцем.

В свою чергу, обшук транспорного засобу без ухвали слідчого судді та за відсутності дозволу власника на проникнення до нього є порушенням вимог закону, порушує принцип недоторканості житла.

Крім того, слід враховувати, що у випадках, передбачених законом, хід і результати проведення процесуальної дії, зокрема, огляду чи обшуку, фіксуються у протоколі (ст. 104, 236, 237 КПК України).

Аналіз наведених вище положень закону дає підстави для висновку про те, що обшук автомобіля- це окрема слідча дія, яка має бути зафіксована у порядку та спосіб, визначені законом, тобто хід і результати обшуку повинні бути зафіксовані у відповідному протоколі цієї слідчої дії.

Проте, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що таку окрему слідчу дію- обшук транспортного засобу не було зафіксовано у відповідному протоколі обшуку. Такий протокол взагалі не складався.

Натомість, про проведення обшуку в автомобілі було, зокрема, зазначено в іншому протоколі, складеному за результатом проведення іншої слідчої (розшукової) дії- огляду місця події- ділянки лісового масиву.

Фіксування слідчої дії- обшуку автомобіля у такий спосіб, на переконання слідчого судді, є порушенням норм процесуального права, свідчить про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо належної форми та належної правової процедури.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є, зокрема, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Згідно з правововим висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 30.06.2020 року у справі №727/2878/19, на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

За наведених у цій ухвалі обставин, з урахуванням вищевказаних положень закону, слід дійти висновку про те, що проведений обшук транспорного засобу є незаконним, оскільки його було проведено без дозволу на проникнення до транспортного засобу, такий обшук було проведено без належного оформлення та фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії, а тому вилучені за результатом незаконно проведеного обшуку речі сокира, бензопила та транспортний засіб - не підлягають арешту.

Таким чином клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170, 172, 173, 309, 369-372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2025 за № 0000234 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт з позбавленням права на відчудження, розпорядження, користування до вирішення питання про долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку на:

1)зріз із пня №1, породи акація, сироростуча, розміром 31см33см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

2)зріз із пня №2, породи акація, сироростуча, розміром 29смх31см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

3)зріз із пня №3, породи акація, сироростуча, розміром 35смх36см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

4)зріз із пня №4, породи клен, сироростучий, розміром 38смх38см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

5)зріз із пня №5, породи акація, сухостійна, розміром 30смх29см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

6)зріз із пня №6, породи акація, сухостійна, розміром 32смх36см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

7)зріз із пня №7, породи акація, сухостійна, розміром 36смх35см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

8)зріз із пня №8, породи акація, сироростуча, розміром 34смх36см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

9)зріз зі стовбура дерева породи акація, сироростуча № 1-е, розміром 28смх28см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

10)зріз із верхівки дерева породи акація, сироростуча № 2-е, розміром 12смх12см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

11)зріз із верхівки дерева породи акація, сироростуча № 3-е, розміром 12смх12см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

12)зріз зі стовбура дерева породи клен, сироростучий № 4-е, розміром 34смх18см, який упакований за допомогою прозорої плівки, опечатаний печаткою Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області «Для пакетів 123», скріплений підписами понятих;

13)24 (двадцять чотири) фрагменти деревини породи акація сироростуча, об`ємом близько 0,7 куб. м., що вилучено та перевезено до Відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області;

14)2 (дві) верхівки деревини породи акація об`ємом близько 0,1 куб. м, які у зв`язку з неможливістю поміщення до камери зберігання речових доказів через великі габарити, передати для зберігання до Новосанжарського лісництва, за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Руденківка, вул. Шосейна, 3;

15)стовбур деревини породи акація сироростуча, об`ємом близько 0,3 куб. м., що у зв`язку з неможливістю поміщення до камери зберігання речових доказів через великі габарити, передати для зберігання до Новосанжарського лісництва, за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Руденківка, вул. Шосейна, 3;

16)стовбур деревини породи клен сироростучий, об`ємом близько 0,7 куб. м, що у зв`язку з неможливістю поміщення до камери зберігання речових доказів через великі габарити, передати для зберігання до Новосанжарського лісництва, за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Руденківка, вул. Шосейна, 3.

Вказані за порядковими номерами 1- 13 речові докази зберігати в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Слідчим, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково під час досудового розслідування слідчому судді, а під час судового провадження - суду.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1