Справа № 643/1256/26
Провадження № 1-кс/643/1020/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області по кримінальному провадженні №0001687 від 03.06.2025, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить суд: визнати бездіяльність слідчого ХРУП №2 ГУНП в Харківській області по кримінальному провадженні №0001687 від 03.06.2025 незаконною; прийняти клопотання про проведення слідчих дій та задовольнити; зобов`язати слідчого здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема до цивільної справи №643/6294/24, яка перебуває у провадженні судді ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в якій містяться докази вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як визначено ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст.303 КПК України.

У своїй прецедентній практиці Європейський Суд з прав людини виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення ЄСПЛ у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» № 45227/98 від 12.07.2001).

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Водночас із прохальної частини скарги неможливо встановити предмет та підстави її подання. Зазначені скаржником вимоги, викладені у формулюванні «визнати бездіяльність слідчого ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області по кримінальному провадженні № 0001687 від 03.06.2025 незаконною», не підлягають оскарженню в порядку статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки не конкретизовано, у чому саме полягає оскаржувана бездіяльність слідчого.

Щодо вимог скаржника про здійснення тимчасового доступу до речей і документів слідчий суддя зазначає наступне. Вказане клопотання може бути предметом судового розгляду, однак за іншою правовою процедурою, відмінною від передбаченої статтею 303 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за даною скаргою.

Враховуючи те, що дана скарга подана до суду за допомогою системи «Електронний суд», тобто її матеріали у паперовому вигляді до суду не скеровувались, вважаю за необхідне скерувати скаржнику копію ухвали без долучення до неї відповідних матеріалів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області по кримінальному провадженні №0001687 від 03.06.2025 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу слідчого судді, яка була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, може бути оскаржено в п`ятиденний строк з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1