Справа №577/5762/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/490/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - бездіяльність слідчого, прокурора
УХВАЛА

Іменем України

26 листопада 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 577/5762/25 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.09.2025 про відмову у відкритті провадження за його скаргою,

установила:

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки подана ним скарга стосується невиконання слідчим постанови від 15.07.2024 про проведення ряду процесуальних дій в кримінальному провадженні № 0000014, ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2024 щодо встановлення тримісячного строку на виконання вказаної постанови слідчого, а також невиконанні постанови слідчого від 03.09.2024, тому така бездіяльність слідчого підлягає оскарженню згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, тобто у нездійсненні слідчим інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

26.09.2025 потерпілий ОСОБА_8 звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яка полягала у невиконанні ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2024 у справі № 592/12783/24 і не у здійсненні процесуальних та слідчих дій в кримінальному провадженні № 0000014 від 25.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.09.2025 відмовлено потерпілому ОСОБА_8 у відкритті провадження за його скаргою. Слідчий суддя суду першої інстанції своє рішення умотивувала тим, що скарга подана на бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 надійшли письмові заяви про розгляд провадження без їх участі, тому колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга потерпілого підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Належна правова процедура це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

На досудовому провадженні, крім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК), а судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді, знову ж у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Процесуальні строки це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК.

Так, відповідно ст. 113 КПК, процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист (ч. 1, 2 ст. 114КПК).

Строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями та можуть визначатися вказівкою на подію (ч. 1 ст. 115 КПК), а процесуальні дії мають виконуватися у ці строки (ст. 116 КПК). При цьому суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Таким чином, порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований кримінальним процесуальним законом та має відбуватись з дотриманням визначених умов, а строк, протягом якого слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані здійснити певні процесуальні дії, може бути визначений як кримінальним процесуальним законом, так постановами слідчого, прокурора або ухвалою слідчого судді чи суду, оскільки здійснення слідчим, дізнавачем, прокурором, процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК) має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб досудове провадження відбувалось впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Як убачається зі скарги ОСОБА_8 , слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000014 від 25.01.2024 за ч. 4 ст. 190 КК, в якому він має процесуальний статус потерпілого.

10.07.2024 ОСОБА_8 звернувся до слідчого з клопотанням про проведення ряду процесуальних дій, яке постановою слідчого від 15.07.2024 було задоволене.

Оскільки зазначені у постанові слідчого процесуальні дії не проводились, то ОСОБА_10 подав клопотання про встановлення процесуальних строків, яке ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2024 було задоволене і був встановлений строк три місяці для проведення процесуальних дій, визначених в постанові слідчого від 15.07.2024.

Разом з тим, процесуальні дії слідчим так проведені і не були, незважаючи на установлені слідчим суддею строки.

Колегія суддів вважає, що нездійснення слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області процесуальних дій згідно його постанови від 15.07.2024 у визначений КПК (слідчим суддею) строк, які він зобов`язаний вчинити, підпадає під дію п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, тому слідча суддя суду першої інстанції повинна була на цій стадії досудового провадження в межах наданих їй повноважень здійснити судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів потерпілого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000014 від 25.01.2024 за ч. 4 ст. 190 КК.

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК), а істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження (ч. 1 ст. 412 КПК).

З огляду на викладене, оскаржене рішення слідчої судді суду першої інстанції підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а після скасування цієї ухвали колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.09.2025 щодо відмови потерпілому ОСОБА_11 у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області у кримінальному провадженні № 0000014 від 25.01.2024 скасувати у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4