Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3278/25

Номер провадження: 1-кс/511/55/26

14.01.2026 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,(дистанційно)

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання заступника начальника СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000645 внесеного до ЄРДР 22.09.2025 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , на посаді тимчасово виконуючого обов`язки кулеметника 2 відділення охорони взводу охорони 1 батальйону безпілотних авіаційних комплексів, у військовому званні головний сержант,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

14 січня 2026 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000645, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

19 листопада 2025 року у даному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 263 КК України ОСОБА_4 .

На переконання слідчого, підозрюваному ОСОБА_4 належить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як на теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити злочинну діяльність з огляду на існування в Україні воєнного стану.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Свою позицію обгрунтував тим, що ОСОБА_4 пред`явлено обгрунтовану підозру за ч. 1 ст.263 КК України, дані злочини відносяться до категорії тяжких. Він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, даний злочин є суспільно небезпечним в період запровадженого в Україні воєнного стану. Перебуваючи на волі, підозрюваний може впливати на хід розслідуванняч у справі, а також вчинити повторний злочин.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати йому більш м"який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою його проживання в м.Первомайськ Миколаївської області.

Також захисник підозрюваного адвкат ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати підозрюваному більш м"який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту по місцю проживання, так як підозрюваний має житло і зареєстрований по місцю проживання в АДРЕСА_1 , врахувавши, що підозрюваний є учасником бойових дій, мав поранення під час виконання військового обов"язку, має державні нагороди.

Нормативно -правове обгрунтування.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Мотиви слідчого судді .

Суд, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, прийшов до висновку, що належить задовольнити клопотання слідчого та продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і цей висновок суд обгрунтовує наступним.

Оцінка обгрунтованості підозри та її стислий виклад.

Так 19 листопада 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого за частиною частиною 1 статті 263 КК України у кримінальному провадженні №0000645 , відомості по якому внесені до ЄРДР 22.09.2025 року.

Згідно з повідомленням про підозру він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що ручні осколкові гранати Ф-1 є боєприпасами, а патрони калібру 7,62 мм є бойовими припасами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на подальше незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабміну №576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і оголошеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів, зброї основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року за № 622, Постанови Верховної Ради України №2471-ХП від 17.06.1992 року з додатками «Про право власності на окремі види майна» зі змінами та доповненнями від 24.01.1995 року, діючи умисно, придбав в невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці та в неустановлених слідством осіб три осколкові гранати Ф-1 та 48 патронів калібру7,62 мм та надалі переніс і зберігав за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту за грошову винагороду.

В подальшому, в порушення вищезазначеного законодавства, ОСОБА_4 , 24.10.2025 біля 14:37 годин, реалізуючи протиправний умисел, діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут боєприпасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вищезазначеного законодавства, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу боєприпасів, заздалегідь домовився та перебуваючи на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_2 збув ОСОБА_8 , який виступав у якості оперативного покупця, за 13000 гривень три ручні осколкові гранати Ф -1, які являються вибуховими пристроями промислового виготовлення та належать до бойових припасів та 48 патронів калібру 7,62 мм, які являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї та призначені для стрільби з самозарядного карабіна конструкції Сімонова (СКС), з автоматів та ручних кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС).

Також ОСОБА_9 , 18.11.2025 року біля 20 години 30 хвилин, реалізуючи протиправний умисел, діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут боєприпасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вищезазначеного законодавства, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу боєприпасів, заздалегідь домовився та перебуваючи на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_2 збув ОСОБА_8 , який виступав у якості оперативного покупця, за 8000 гривень дві ручні осколкові гранати Ф -1, яка призначена для ураження живої сили противника під час оборонного бою і відноситься до бойових припасів.

Суд вважає, що обґрунтованість підозри на даній стадії підтверджується попередньо зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:- показаннями свідка ОСОБА_10 , від 24.09.2025;- протоколом огляду учасника проведення спеціального слідчого експерименту і вручення грошових коштів від 24.10.2025;- протоколом вручення та використання спеціального технічного засобу від 24.10.2025;- протоколом огляду від 24.10.2025;- висновком експерта №СЕ-19/116-25/26819-БЛ від 06.11.2025.;- висновком експерта №СЕ-19/116-25/26865-ВТХ від 11.11.2025;- протоколом огляду учасника проведення спеціального слідчого експерименту і вручення грошових коштів від 18.11.2025;- протоколом вручення та використання спеціального технічного засобу від 18.11.2025;- протоколом огляду від 18.11.2025;- показами свідка ОСОБА_11 , від 19.11.2025; іншими матеріалами в сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину за ч.1 ст.263 КК України, кваліфікованого як придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, а тому суд має право на підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім обґрунтованості підозри, суд, вирішуючи доцільність продовження підозрюваному такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;- незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню; - перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні;- вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду, ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від органів досудового розслідування є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суворість можливого покарання. Так, санкцією ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, обвинувачений може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи діючим військовослужбовцем, використав своє службове становище для незаконного збуту вибухових пристроїв, існує реальний ризик того, що він перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ініціюватиме або сприятиме службовому тиску на осіб, які мають стосунок до викриття злочинної діяльності підозрюваного.

Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, то доводи сторони обвинувачення про наявність цього ризику є переконливими з огляду те, існує ймовірність повторного вчинення аналогічних дій за новою схемою, адже у зв`язку із службовим становищем підозрюваний ОСОБА_4 , має доступ до ресурсів, що дозволяють реалізацію повторного вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану, вказані ризики високі і лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя людей порушено.

Відтак, аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що на даній стадії процесу, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати підозрюваному інтересам правосуддя шляхом ухилення від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у суду не має, так як суду не надано переконливих та достовірних даних щодо місця проживання підозрюваного, його соціальних зв"язків.

Надані суду захистом дані щодо стану здоров"я підозрюваного, щодо проходження ним військової служби, вже були враховані судом раніше, коли суд визначив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави у мінімальному розмірі.

Вирішення питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Також суд вважає за необхідне залишити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 альтернтаивний запобіжний захід у виді застави, визначений на підставі ухвали слідчого судді від 21.11.2025 року.

Керуючись статтями 176-178, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з 14 січня 2026 року по 19 лютого 2026 року (включно) з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», (місцезнаходження юридичної особи Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059).

Залишити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі, визначеному ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.11.2025 року з покладеними на нього ухвлою суду процесуальними обов"язками у разі її внесення.

У разі внесення застави, строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України 19 лютого 2026 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1