№ 235/1358/23
№ 1-кп/207/159/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000293 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Південного районного суду міста Кам`янського на розгляді перебуває кримінальне провадження №0000293 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів у зв`язку з тим, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, пояснивши, що обвинувачений не має наміру впливати на свідків, оскільки вони вже допитані судом, переховуватись від суду, прокурором не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України і не підтверджені доказами, тяжкість інкримінованого злочину не є підставою для подальшого утримання під вартою. Просили змінити на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено, що, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як з`ясовано у судовому засіданні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було продовжено до 02.10.2025 року.

Згідно ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, є раніше не судимою особою, проте обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, вказані обставини, на переконання колегії суддів, дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений, будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин, обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою не встановлено, а тому встановлені раніше ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі ризик ухилитися від суду, є цілком ймовірними. Окрім того, ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням введення в Україні воєнного стану, який суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та погіршує криміногенну обстановку. Щодо доводів захисника стосовно тривалого тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів зауважує, що сама по собі тривалість тримання особи під вартою не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу за відсутності інших достатніх та вагомих підстав для прийняття такого рішення. Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що прокурор довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі за відсутності підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Тому колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню повністю.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 331 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 27 листопада 2025 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України до 27 листопада 2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3