Номер провадження 1-кп/754/1014/25
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2025 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження №0001860 від 16 червня 2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Деснянського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальному провадження №0001860 від 16 червня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на 60 діб з підстав наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має стабільного джерела доходу, немає міцних соціальних зв`язків, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними своїх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник, позицію якого підтримав обвинувачений, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, посилаючись на те, що зі сплином часу ризики, встановлені в ході обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшились, останній має визначене місце проживання, раніше не судимий, має ряд хронічних захворювань.

Суд вислухавши доводи прокурора, думку сторони захисту, дослідивши клопотання прокурора, матеріали судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою суду від 01 серпня 2025 року ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 29 вересня 2025 року включно.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177, ст.197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Застосування найбільш суворого запобіжного заходу не може бути обумовлено лише тяжкістю інкримінованого йому діяння та суворістю можливого покарання у випадку визнання його винуватим, хоча ці обставини є визначаючими елементами при оцінці ризику ухилення від суду, однак не можуть бути достатніми підставами для законності тримання особи під вартою тривалий термін, і самостійною підставою для тримання особи під вартою, чинним законодавством України, не визначається, а повинні враховуватися з іншими обставинами, визначеними ст. ст. 177, 183 КПК України.

В даному випадку, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді виключно позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, а відтак немає стабільного джерела доходу, ризики ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, на які прокурор посилається в своєму клопотанні, на даний час існують.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, на який посилається прокурор в своєму клопотанні, суд врахову встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1, 2 ст. 23, ст.224 КПК України).

Враховуючи стадію кримінального провадження, безпосередній допит судом свідків сторони обвинувачення в ході судового розгляду вказаного кримінального провадження, на даний час вказаний ризик відсутній.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має визначене місце проживання, міцні соціальні зв`язки, стан його здоров`я - наявність тяжкого захворювання.

Встановлені судом обставини у їх сукупності дають підстави вважати, що інший більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків у подальшому.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із триманням під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт, шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло в певний період часу доби, а саме в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 202 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 197, 202, 331, 350, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого - відмовити.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах), на випадок оголошення повітряної тривоги, строком на два місяці, а саме до 23 листопада 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці, а саме до 23 листопада 2025 року наступні обов`язки:

1/ з`являтись за кожною вимогою до суду;

2/ повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, ОСОБА_3 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвалу суду для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для виконання.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий: