Справа № 466/533/25
Провадження № 1-кп/466/315/26
У Х В А Л А

іменем України

28 січня 2026 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

склад учасників справи:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник адвокат ОСОБА_5

представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна в частині користування, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 26.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 2 ст. 366-2 КК України, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 26.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 2 ст. 366-2 КК України.

09.04.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна в частині користування.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді накладено арешт на транспортний засіб-автомобіль марки BMW X3 XDRIVE 20D, 2019 року випуску з р.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, який на праві власності належить ОСОБА_6 .

Вказав, що арешт на транспортний засіб ОСОБА_6 , який не є підозрюваним чи обвинуваченим, накладено лише і виключно з метою збереження речового доказу, і навіть у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим, не підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації, як виду покарання, чи відшкодуванню шкоди (забезпечення цивільного позову), оскільки не є майном обвинуваченого ОСОБА_4 .

Звернув увагу, що в ході проведення досудового розслідування вказаний транспортний засіб 15.10.2024 року детально оглянуто на підставі ухвали слідчого судді, призначено та проведено транспортно-товарознавчу експертизу вартості автомобіля. Подальше зберігання автомобіля на арештмайданчику покладає на власника додаткові значні витрати з оплати такого, а тривале зберігання на відкритому майданчику в нерухомому стані без належного обслуговування, впливає на його загальний технічний стан та спричиняє втрату вартості.

Вважає, що на даний час відпала потреба у подальшій забороні користування транспортним засобом, а арешт у цій частині підлягає скасуванню.

Просить скасувати арешт на транспортний засіб в частині заборони користування та повернути транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику.

В судовому засіданні:

- представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав та просив задовольнити клопотання про скасування арешту майна в частині користування.

- прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна в частині користування. Зауважив, що транспортний засіб визнано речовим доказом. При цьому, судом ще не дослуджувалися докази у кримінальному провадженні.

- обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна в частині користування.

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання про скасування арешту майна в частині користування.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи у межах клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.05.2024 року у справі №463/4548/24, провадження №1-кс/463/4092/24, накладено арешт на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, зокрема на транспортний засіб-автомобіль марки BMW X3 XDRIVE 20D, 2019 року випуску з р.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , який згідно реєстраційної картки ТЗ, на праві власності належить ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи те, що транспортний засіб, щодо якого заявлено клопотання про скасування арешту майна в частині користування, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та те, що на даний час зазначений речовий доказ судом не досліджувався, потреба у забезпеченні його збереження та можливості подальшого дослідження судом не відпала.

За таких обставин, на переконання суду, на даному етапі кримінального провадження клопотання про скасування арешту майна в частині користування є передчасним.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 98, 170, 174, 372, 392 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна в частині користування - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і може бути оскаржена одночасно з судовим рішенням, передбаченим ч. 1 ст. 392 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб - порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя ОСОБА_1