печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

особи, у відношенні якої

подано клопотання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 )

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, щодо громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що 29.06.2021 о 15 годині 50 хвилин в м. Вишневе Київської області працівниками Бучанського РУП ГУНП в Київській області затримано громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у міжнародному розшуку, з метою арешту та подальшої екстрадиції до Італійської Республіки для виконання вироків судів та відбуття покарання за вчинення злочинів, передбачених 110-61 п.7 - 648, 61 п.2-81 - 476 у зв`язку ст. 482 , 61 п. 2-110 - 47 - 48 - 479, 61 п. 7 - 640, 110-61 п.7 - 648, 61 п.2-81-110 - 490 у зв`язку з ст. 476 - 482, 61 п.2-81-110-476 у зв`язку з ст. 482, 61 п. 2-110-47-48-479 Кримінального кодексу Італії.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2021 відносно громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2021 відносно громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) строком по 02.10.2021 включно.

Міністерством юстиції України отримано запит Міністерства юстиції Італійської Республіки про видачу ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) для відбування строку покарання у виді ув`язнення строком на 11 років 6 місяців на підставі наказу № 108/2020, виданого 27.01.2020 Генеральним прокурором Республіки в Апеляційному суді Мілану.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ) Міністерством юстиції України відповідно до ст. 587 КПК України 28.07.2021 доручено Київській обласній прокуратурі.

Запит іноземної сторони та інші документи про видачу громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) оформлені належним чином, відповідно до положень Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, якою врегульовані відносини між Україною та Італійською Республікою у питаннях екстрадиції.

Так, згідно наданих іноземною стороною матеріалів, громадянин Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), діючи умисно групою осіб, шахрайським шляхом присвоював кошти, отримані від страхових компаній за нібито викрадення автомобілів. Після цього вказані автомобілі переправляв через кордон за підробленими документами, де у подальшому їх реалізовував.

27.01.2020 Генеральним прокурором Республіки в Апеляційному суді Мілану за № 108/2020 видано наказ щодо арешту ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) для відбуття покарання у виді позбавлення волі 11 років 6 місяців за вчинення злочинів, передбачених 110-61 п.7 - 648, 61 п.2-81 - 476 у зв`язку з ст. 482 , 61 п. 2-110 - 47 - 48 - 479, 61 п. 7 - 640, 110-61 п.7 - 648, 61 п.2-81-110 - 490 у зв`язку з ст. 476 - 482, 61 п.2-81-110-476 у зв`язку з ст. 482, 61 п. 2-110-47-48-479 Кримінального кодексу Італії.

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) розшукується за вчинення злочинів, що у порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність відповідає ст. 190 (шахрайство), ст. 358 (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів) та ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортними засобами), строк покарання за які передбачає більше 1 року позбавлення волі та є екстрадиційними злочинами.

Строк давності для виконання вироку відносно громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) відповідно ст. 80 КК України, не закінчився. Запити інших держав про видачу ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) не надходили.

Відповідно до інформації Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України щодо отримання в Україні притулку, статусу біженця та інших форм захисту до органів Державної міграційної служби України ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) не звертався.

За інформацією територіальних органів ДМС України (крім ГУДМС України в АР Крим, УДМС України в місті Севастополь, та окремих населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження), ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) з питань набуття громадянства України в установленому законодавством порядку не звертався.

З урахуванням викладеного, 08.09.2021 Міністерством юстиції України видано наказ про видачу особи (екстрадицію), а саме громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до Італійської Республіки для виконання невідбутої частини покарання у вигляді 11 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.12.2021 скасовано наказ Міністерства юстиції України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до Італійської Республіки для виконання вироків суду. Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.11.2022 вищевказану ухвалу залишено без змін.

В той же час, Міністерством юстиції України отримано додатковий запит Міністерства юстиції Італійської Республіки про видачу ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) для відбування строку покарання у виді ув`язнення строком на 15 років на підставі постанови про виконання паралельних вироків та єдиної постанови про виконання SIEP № 2548/2021 від 15.09.2021, та у подальшому листом № 112784/135633-7-22/12.1.4 від 29.11.2022 об`єднано проведення вищевказаних перевірок.

Разом з тим, установлено, що 20.10.2021 ЦМУ ДМС прийнято до розгляду заяву ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) щодо визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, та видано довідку про звернення за захистом в Україні № 013737.

У подальшому, наказом ЦМУ ДМС від 29.11.2021 за № 393 ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення 05.12.2021 ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) оскаржив до ДМС України.

Рішенням ДМС від 18.02.2022 № 20-22 відхилено скаргу ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) на наказ ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) в Окружному адміністративному суді міста Києва оскаржено вищевказане рішення. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. Відповідно до інформації ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва 03.07.2023 вищевказану справу передано до Київського адміністративного суду.

За результатами оскарження вищевказаного рішення, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення залишено в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2025.

З урахуванням викладеного, обласною прокуратурою екстрадиційна перевірка завершена, відповідний висновок з матеріалами скеровано до Міністерства юстиції України, на підставі якого 17.12.2024 видано наказ про видачу (екстрадицію) ОСОБА_10 до Італійської Республіки для виконання вироків судів.

Рішення центрального органу про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) набрало законної сили.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2022 до громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави та покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 06.02.2023, строк дії яких у подальшому неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2025 до 28.05.2025.

19.05.2025 до Київської обласної прокуратури надійшло доручення Міністерства юстиції України про фактичну передачу громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Італійської Республіки.

Разом з тим, 19.05.2025 ОСОБА_6 звернувся до лікаря ОСОБА_11 (ФОП ОСОБА_12 ), яким складено медичний висновок про тимчасову непрацездатність останнього терміном до 23.05.2025, та у подальшому продовжено, що унеможливило продовження строку дії покладених обов`язків.

Відповідно до ч. 13 ст. 584 КПК України звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Посилаючись на викладене, прокурор просив застосувати до громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для фактичної передачі останнього до Італійської Республіки.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисники проти задоволення клопотання заперечували, вважали, що Київською обласною прокуратурою не взято до уваги та не перевірено можливості застосування інших запобіжних заходів до ОСОБА_6 . Злочин, що інкримінований ОСОБА_13 , скоєно у період з 23.02.2009 по 05.02.2010, відтак з моменту здійснення протиправної діяльності минуло більше 10 років, а ОСОБА_13 після скоєних протиправних дій більшість часу мешкав на території Італії та у вказаний період щодо нього не обирались запобіжні заходи, він не затримувався на території Італії. 11.03.2019 апеляційним судом міста Мілан видано вирок про притягнення ОСОБА_13 до відповідальності, разом з тим, органами юстиції Італії вказаний вирок не виконувався тривалий час, 21.01.2020 ОСОБА_6 в черговий раз прибув до України (з наміром в подальшому повернутись до Італії), а рішення про арешт вказаної особи прийнято 27.01.2020, про що безпосередньо його та адвоката в Італії повідомлено не було. Крім того, у січні 2020 року італійські державні структури надали ОСОБА_13 документи щодо оформлення постійного місця проживання на території України (довідка про місце проживання в Італії та апостиль до неї, виданою Префектурою (Територіальним урядовим управлінням Республіки Італії), що датовані 27.01.2020 та 29.01.2020). У січні 2020 року ОСОБА_6 дозволено здійснити перетин державного кордону Італії за власними документами. Таким чином, державні та правоохоронні органи Республіки Італії були завчасно повідомлені вказаною особою про фактичний намір відвідати в черговий раз Україну з метою можливого подальшого постійного проживання. У матеріалах, наданих італійською стороною та у відповідних матеріалах клопотання прокуратури немає жодного документу, який би підтверджував, що ордер з наказом на арешт та Європейський ордер на арешт із наказом про виконання рішення було направлено відповідному адресату та / або отримано ОСОБА_13 або його представником. Окрім того, період перебування на території України збігся із карантинними обмеженнями через епідемію захворювання на COVID-19, які в Італії були найбільш жорсткими в Європі, а тому повернутися в Італію ОСОБА_13 впродовж значного часу не мав можливості. ОСОБА_13 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою останній фактично постійно мешкав до останнього часу, що свідчить про відсутність у нього наміру переховуватись в Україні. У ОСОБА_13 наявні міцні соціальні зв?язки, останній одружений більше 8 років з громадянкою України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у подружжя наявне майно - квартира, розташована за адресою : АДРЕСА_1 . Вказана обставина також підтверджує факт законного перебування ОСОБА_13 на території України та відсутність мети щодо переховування від правового переслідування. У поданому клопотанні відсутні відомості щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_13 на території України відсутні. На території Республіки Італії також відсутнє будь-яке інше кримінальне переслідування ОСОБА_13 . Останній на даний час досяг 63-річного віку, відчуває погіршення стану здоров?я, за останній час декілька разів потрапляв на стаціонарне лікування та в подальшому потребує медичного обстеження та нагляду. Станом на 11.06.2025 перебуває на амбулаторному лікуванні до 13 червня 2025 року. Призначений курс лікування розрахований на 30 днів (з 04.06.2025 по 03.07.2025). Окрім того, ОСОБА_13 не володіє українською мовою для надання об?єктивної інформації щодо стану свого здоров?я та наявності хронічних захворювань лікарям, що надають медичну допомогу в умовах слідчого ізолятору. Стан здоров?я і діагнози, що має затриманий, хоча і не входять до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, однак суттєво негативно впливають на стан здоров?я ОСОБА_16 . Зокрема, майже 28 років він має хронічні захворювання - доброякісне позиційне запаморочення, атеросклероз, дисплазія хребцевих артерій та аномалія задньої черепної ямки, які викликають такі ускладнення як запаморочення, втрата мови, втрата м?язового контролю, погана координація рухів; нудота, утруднене ковтання. 21.09.2021 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва судом були враховані вищевикладені обставини та прийнято рішення щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов?язаний з триманням під вартою. В подальшому запобіжні заходи були змінені з домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю на особисте зобов?язання. Окрім того, після лютого 2022 року більше ніж п?ять місяців до ОСОБА_13 не застосовувався жоден запобіжний захід. У вказаний період часу ОСОБА_6 жодного разу не переховувався від правоохоронних органів, був на зв?язку з органами прокуратури через свого захисника або дружину, вчасно виконував всі вказівки прокурора щодо явки та отримання документів. Інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні. Оскільки у відношенні особи вже прийнято відповідне процесуальне рішення та вже визначена міра покарання, то ОСОБА_17 вже не має жодної можливості знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на сторони в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення тощо. Кримінальне переслідування ОСОБА_13 пов?язане із його політичною позицією, спрямованою на підтримку України, наразі в адміністративних судах тривають два процеси щодо екстрадиції останнього та надання йому захисту на території України. З огляду на викладене адвокати просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування екстрадиційного арешту, ОСОБА_6 зазначив, що в Італії є люди, які налаштовані проти нього, він та його родина отримували погрози за допомогу ЗСУ. Він знає, що повинен відбути покарання в Італії, натомість він приїхав в Україну не з метою уникнення покарання, має тут родину. В 2001 році його арештували в Україні, тоді він не знав про остаточне рішення, винесене в Італії, не знав про оголошення його в розшук. Вказав про критичний стан здоров?я, з березня лежав у лікарні, йому важко дихати, відчуває себе лише на 50% від власних сил. Завжди був законослухняним. Просив застосувати до нього домашній арешт, дати йому можливість лікуватися, оскільки попереду у нього заплановані певні медичні процедури. Вказав, що вже перебував під вартою в Україні, натомість йому було змінено такий запобіжний захід на домашній арешт, умов якого він дотримувався та перебував вдома, не ховався, чекав подальших інструкцій.

Прокурор зазначив, що правовідносини компетентних органів України та компетентних органів Італійської Республіки у питаннях екстрадиції унормовані Європейською Конвенцією про видачу правопорушників 1957 року. Відповідно до вимог цієї Конценції компетентні органи України зобов?язані виконувати свої зобов?язання щодо видачі осіб. ОСОБА_6 звертався до міграційної служби із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, у задоволенні якої було відмовлено. Вказане рішення переглядалося у судах першої та апеляційної інстанції, на сьогоднішній день рішення набрало законної сили, ніяких перешкод для екстрадиції немає.

Сторона захисту вважала наказ про видачу ОСОБА_6 незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки наразі продовжує вирішуватися питання про надання останньому статусу біженця або особи, що потребує захисту.

Вислухавши позиції учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, письмові заперечення сторони захисту та долучені документи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 574 КПК України центральними органами України щодо видачі особи (екстрадиції), якщо інше не передбачено міжнародним договором України, є відповідно Офіс Генерального прокурора та Міністерство юстиції України. Офіс Генерального прокурора є центральним органом України щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування. Міністерство юстиції України є центральним органом України щодо видачі (екстрадиції) підсудних, засуджених у кримінальних провадженнях під час судового провадження або виконання вироку. Центральні органи України щодо видачі особи (екстрадиції) відповідно до цього Кодексу: 1) звертаються до компетентних органів іноземних держав із запитами про видачу особи (екстрадицію), тимчасову видачу або транзитне перевезення; 2) розглядають запити компетентних органів іноземних держав про видачу особи (екстрадицію), тимчасову видачу або транзитне перевезення та приймають рішення щодо них; 3) організовують проведення екстрадиційної перевірки; 4) організовують прийом-передачу осіб, щодо яких прийнято рішення про видачу (екстрадицію), тимчасову видачу чи транзитне перевезення; 5) здійснюють інші повноваження, визначені цим розділом або міжнародним договором про видачу особи (екстрадицію).

Згідно ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються: 1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України; 2) документи про громадянство особи; 3) наявні матеріали екстрадиційної перевірки.

При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Встановлено, що правовідносини між Україною і Італійською Республікою врегульовані Європейською Конвенцією «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957.

Відповідно до вимог ст. 1 вказаної Конвенції договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Судовим розглядом встановлено, що 29.06.2021 о 15:50 год. в м. Вишневе Київської області працівниками Бучанського РУП ГУНП в Київській області затримано громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у міжнародному розшуку, з метою арешту та подальшої екстрадиції до Італійської Республіки для виконання вироків судів та відбуття покарання за вчинення злочинів, передбачених 110-61 п.7 - 648, 61 п.2-81 - 476 у зв`язку ст. 482 , 61 п. 2-110 - 47 - 48 - 479, 61 п. 7 - 640, 110-61 п.7 - 648, 61 п.2-81-110 - 490 у зв`язку з ст. 476 - 482, 61 п.2-81-110-476 у зв`язку з ст. 482, 61 п. 2-110-47-48-479 Кримінального кодексу Італії.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2021 відносно громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб, тобто до 07.08.2021 /том 1 а.м. 25/.

Міністерством юстиції України отримано запит Міністерства юстиції Італійської Республіки про видачу громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на території Італійської Республіки.

28.07.2021 до Київської обласної прокуратури надійшло доручення з Міністерства юстиції України на проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянина ОСОБА_6 /том 1 а.м. 26/.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2021 відносно громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком по 02.10.2021 до здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Італія /том 2 а.м. 119/.

08.09.2021 екстрадиційна перевірка закінчена.

Наказом Міністерства юстиції України від 08.09.2021 №3178/5 прийнято рішення про видачу ОСОБА_6 для виконання невідбутої частини покарання у виді 11 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного вироками Апеляційного суду м. Мілана від 13.04.2007, 02.09.2016 та 11.03.2019 на підставі наказу Генеральної прокуратури при Апеляційному суді м. Мілана від 27.01.2020 про виконання сукупного покарання /том 1 а.м. 206/.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.09.2021 громадянину Італійської Республіки ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на домашній арешт строком по 17.11.2021, який в подальшому продовжено ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2021, 11.01.2022 на 2 місяці /том 2 а.м. 121-127/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2021 визнано неправомірним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України про видачу ОСОБА_6 до Італійської Республіки для виконання вироків суду від 08.09.2021 /том 1 а.м. 216-223/.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.11.2022 вказану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2021 залишено без змін /том 1 а.м. 224-227/.

Міністерством юстиції України отримано додатковий запит Міністерства юстиції Італійської Республіки про видачу громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на території Італійської Республіки.

24.11.2021 до Київської обласної прокуратури надійшло доручення з Міністерства юстиції України на проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянина ОСОБА_6 /том 2 а.м. 1/.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.09.2021 громадянину Італійської Республіки ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на домашній арешт строком по 17.11.2021, який в подальшому продовжено ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2021, 11.01.2022 на 2 місяці /том 2 а.м. 121-127/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2022 до громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком по 06.02.2023, який в подальшому продовжено ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2023, 23.03.2023, 18.05.2023, 12.07.2023, 06.09.2023, 05.10.2023, 30.11.2023, 25.01.2024, 20.03.2024, 15.05.2024, 04.07.2024, 28.08.2024, 15.10.2024, 10.12.2024, 06.02.2025, 03.04.2025 /том 2 а.м. 128-162/.

05.12.2024 екстрадиційна перевірка закінчена /том 2 а.м. 92/.

Наказом Міністерства юстиції України від 17.12.2024 №3638/5 прийнято рішення про видачу громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 до Італійської Республіці для виконання покарання у виді 15 років позбавлення волі, призначеного вироками Апеляційного суду м. Мілана від 13.04.2007, 02.09.2016 та 11.03.2019 та Міланського суду від 16.09.2019 на підставі постанови Республіканської Прокуратури Міланського суду про виконання паралельних вироків та єдиної постанови про виконання SIEP №2548/2021 від 15.09.2021 /том 2 а.м. 94/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2025 визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України про видачу ОСОБА_6 до Італійської Республіки для виконання вироків суду від 17.12.2024 /том 2 а.м. 109-113/.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.04.2025 вказану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2025 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України від 17.12.2024 №3638/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 до Італійської Республіки для виконання вироків /том 2 а.м. 114-118/.

В судовому засіданні встановлено та з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 не являється громадянином України.

Відповідно до інформації іноземної сторони громадянин Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшуковується за вчинення злочинів, передбачених 110-61 п. 7 - 648, 61 п. 2-81 - 476 у зв`язку ст. 482 , 61 п. 2-110 - 47 - 48 - 479, 61 п. 7 - 640, 110-61 п. 7 - 648, 61 п. 2-81-110 - 490 у зв`язку з ст. 476 - 482, 61 п. 2-81-110-476 у зв`язку з ст. 482, 61 п. 2-110-47-48-479 Кримінального кодексу Італії.

Інкриміновані ОСОБА_6 злочинні діяння відповідають кримінальним правопорушенням за ст. 190 (шахрайство), ст. 358 (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів) та ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортними засобами), строк покарання за які передбачає більше 1 року позбавлення волі, та є екстрадиційними злочинами.

Інкриміновані останньому кримінальні правопорушення не належать до військових злочинів і не носять політичного характеру.

Фактів переслідування ОСОБА_6 в Італійській Республіці з політичних мотивів перевіркою не встановлено.

Строк давності притягнення громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 до відповідальності за вчинення ним злочинів, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчився.

У ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

20.10.2021 ЦМУ ДМС прийнято до розгляду заяву ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) щодо визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, та видано довідку про звернення за захистом в Україні № 013737.

У подальшому, наказом ЦМУ ДМС від 29.11.2021 за № 393 ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення 05.12.2021 ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) оскаржив до ДМС України /том 1 а.м. 214/.

Рішенням ДМС від 18.02.2022 № 20-22 відхилено скаргу ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) на наказ ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту /том 1 а.м. 215/.

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) в Окружному адміністративному суді міста Києва оскаржено вищевказане рішення. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 у задоволенні позову відмовлено /том 2 а.м. 77-87/.

Вказане рішення залишено в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2025 /том 2 а.м. 102-108/.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 у задоволенні позову ОСОБА_6 до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про визнання протиправною відмову у наданні статусу біженця відмовлено /том 2 а.м. 97-101/.

Разом з тим, доводи сторони захисту щодо наявності двох актуальних адміністративних проваджень з приводу питання надання ОСОБА_6 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки відповідне звернення ОСОБА_6 до Державної міграційної служби із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 589 КПК України перешкоджає самій видачі особи (екстрадиції), однак не є перешкодою для застосування до нього запобіжного заходу з метою забезпечення завершення цієї процедури відповідно до вимог чинного законодавства.

Перевіряти доводи сторони захисту щодо переслідування ОСОБА_6 за політичними мотивами, слідчий суддя не повноважний, оскільки не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави. Поряд з тим, вказані обставини вже оцінювалися при проведенні екстрадиційної перевірки та судами в рамках адміністративних проваджень. Наведені доводи не приймаються до уваги слідчим суддею, оскільки відносно ОСОБА_6 наявне рішення про його видачу (екстрадицію) до Італійської Республіки, у визнанні протиправності якого судом апеляційної інстанції відмовлено та останнє набрало законної сили.

Відповідно до ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується з метою забезпечення видачі особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Відповідно до ч. 13 ст. 584 КПК України звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Що ж стосується відомостей, наданих стороною захисту щодо належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , його перебування у тривалому шлюбі з громадянкою України, наявності власності та постійного житла у м. Вишневе Київської області, то такі обставини знайшли своє підтвердження наданими у судовому засіданні документами та слідчим суддею не заперечуються, однак вони не можуть переконливо свідчити про відсутність ризику щодо можливості ухилення останнього від кримінального переслідування чи іншого перешкоджання у передачі компетентним органам Італійської Республіки.

Слідчий суддя звертає увагу, що фактична видача особи є примусовим заходом і передбачає безальтернативне застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), у відповідності до положень ч. 13 ст. 584, ст. 593 КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту.

Водночас, стороною захисту у судовому засіданні не надано переконливих доказів, які б свідчили про неможливість ОСОБА_6 за станом здоров`я утримуватися під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ураховуючи те, що екстрадиційна перевірка завершена, рішення Центрального органу про видачу ОСОБА_6 набрало законної сили та прийнято рішення про його фактичну передачу, у зв`язку з чим існує необхідність у застосуванні екстрадиційного арешту, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись Європейською конвенцією «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957, ст. ст. 183-184, 194, 197, 395, 532, 584 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до громадянина Італійської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), на строк до 27.09.2025, до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності та здійснення фактичної передачі до Італійської Республіки.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Слідчий суддя ОСОБА_1