Справа № 466/7218/25
Провадження № 1-кп/466/791/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої застосовуються

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова про застосування примусових заходів медичного характеру щодо особи, стосовно якої застосовуються примусових заходів медичного характеру

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград, українця, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, не одруженого, який має малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 13.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив :

ОСОБА_4 будучи особою, що страждає хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією, безперервного типу перебігу з вираженим дефектом особи в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, 12.07.2025 року приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Базарна 11, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс своєму колишньому тестю ОСОБА_7 декілька хаотичних ударів кулаками своїх рук по голові, обличчю та тілу чим спричинив ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: синці у правій навколоочній ділянці, в ділянці нижнього краю лівої орбіти, на верхній губі, на грудях зліва, на лівому плечі, підшкірний крововилив у скроневій ділянці зліва, садно на слизовій оболонці нижньої губи, краєвий дефект ріжучого краю коронкової частини 1-го верхнього зуба зліва, які згідно висновку судово- медичного експерта №472 від 15.07.2025 відносяться до легкого тілесного ушкодження, вчинивши тим самим діяння, що має ознаки фізичного насильства, як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-8.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 1204 від 24.07.2025 встановлено, що на даний час ОСОБА_4 , страждає хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією, безперервного типу перебігу з вираженим дефектом особи в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період інкримінованих дій ОСОБА_4 також страждав хронічним психічним захворюванням параноїдною шизофренією безперервного типу перебігу з вираженим дефектом особи в емоційно вольовій сфері, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до ст.92 Кримінального Кодексу України.

З врахуванням наведеного, 31 липня 2025, прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила суд застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стаціонарні примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до ст.92 Кримінального Кодексу України.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що лікуватися він не хоче, оскільки потреби такої немає.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні просив призначити ОСОБА_4 амбулаторне лікування.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підтверджуються доказами, наданими прокурором та дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000387 від 13.07.2025, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з якого вбачається, що 12.07.2025 у ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області надійшла письмова заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій просить прийняти міри до колишнього зятя ОСОБА_9 , який 12.07.2025 близько 12:00 год. перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11, завдав заявнику тілесних ушкоджень в область голови та обличчя;

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 12.07.2025, у якому ОСОБА_7 просить прийняти міри до свого колишнього зятя ОСОБА_4 , який 12.07.2025 близько 12:00 год. перебуваючи на Краківському ринку по вул. Базарна у м. Львові, завдав йому кулаком декілька ударів в область голови та обличчя, чим спричинив йому тілесні ушкодження;

- висновком експерта Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи №472 від 14 липня 2025, з якого вбачається, що у гр-на ОСОБА_7 , згідно консультаційного висновку спеціаліста, при обстеженні у ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» 12 липня 2025 р. було вказано діагноз: «Посттравматичний верхньощелепний риносинусит» та відмічено наявність саден у виличних ділянках, на верхній губі. На час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено синці у правій навколоочній ділянці, в ділянці нижнього краю лівої орбіти, на верхній губі, на грудях зліва, на лівому плечі, підшкірний крововилив у скроневій ділянці зліва, садно на слизовій оболонці нижньої губи, краєвий дефект ріжучого краю коронкової частини 1-го верхнього зуба зліва. Саден у виличних ділянках, на верхній губі та в ділянці носа виявлено не було. Синці, садно, підшкірний крововилив, краєвий дефект ріжучого краю коронкової частини 1-го верхнього зуба зліва утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 12 липня 2025р. і відносяться до легкого ступеня тяжкості. Діагноз «Посттравматичний верхньощелепний риносинусит» не підтверджений об`єктивними судово-медичними даними, а тому при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не може бути прийнятим, згідно п. 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995p. Судово-медичних даних, про утворення тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок падіння на площину з висоти власного росту, немає;

- висновком судово-психіатричного експерта Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» №1204 від 24.07.2025, з якого вбачається, що на даний час, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням параноїдною шизофренією, безперервного типу перебігу з вираженим дефектом особи в емоційно вольовій сфері, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 також страждав хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією безперервного типу перебігу з вираженим дефектом особи в емоційно вольовій сфері, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до ст.92 Кримінального Кодексу України;

- копією паспорта громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 №006809060;

- витягом з реєстру територіальної громади №2025/009620818 від 16.07.2025, про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 26.08.2010 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- довідкою з Комунального підприємства «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» від 17.07.2025, про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичною допомогою до вказаного закладу протягом 5-ти років не звертався і на обліку не перебуває;

- довідкою з Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня Шептицької міської ради» №522 від 17.07.2025, про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався з 2023 року за медичною допомогою до вказаного закладу з діагнозом: параноїдна шизофренія;

- вимогою про не притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до кримінальної відповідальності;

- постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 30.07.2025 про залучення до участі у досудовому розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 13.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як законного представника підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- копією паспорта громадянина України законного представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_1

Також у судовому засіданні були допитані потерпілий ОСОБА_7 та особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 , зокрема:

- ОСОБА_7 , показав, що дана подія відбулася 12 липня 2025 року приблизно о 12:00 год. Зазначає, що він займається господарською діяльністю на вул. Базарна у м. Львові, та раптово до нього підійшов ОСОБА_4 , який наніс йому удари по тілу та голові і пішов собі. В подальшому він виявив на своєму тілі тілесні ушкодження;

- ОСОБА_4 , показав, що він прийшов до колишньої дружини для побачення з донькою.

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про які зазначено у клопотанні прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в заподіянні легких тілесних ушкоджень, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 513 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_4 , як під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, так і на час проведення експертизи, не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Визначаючи тип психіатричного закладу у відповідності до ст. 94 ч. 1 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, суд ,-

постановив :

клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 13.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Початок примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1