Справа № 357/8699/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

представника відділу ювенальної превенції ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт з додатками та з угодою про визнання винуватості, складені у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000646 від 11.03.2025 відносно

неповнолітного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадівка Володарського району Київської області, громадянина України, студент 2 курсу державного професійно-технічного навчального закладу «Володарський професійний аграрний ліцей», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 127 КК України,

установив:

27 грудня 2024 року близько 16 год. 00 хв. неповнолітня ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_11 перебували неподалік автобусної зупинки БК «Росава», що по проспекту Незалежності, 53а в м. Біла Церква Київської області, де проводили дозвілля.

В цей час до вказаної автобусної зупинки, з метою з`ясування стосунків з потерпілою ОСОБА_5 , під`їхали неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_14 , переслідуючи протиправний намір, спрямований на умисне заподіяння фізичного болю та моральних страждань неповнолітній ОСОБА_15 , з метою покарати її за розповсюдження неправдивих чуток та з метою залякування останньої, розпочав переслідування потерпілої по проспекту Незалежності в м. Біла Церква разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Внаслідок вказаних дій, неповнолітня ОСОБА_15 , побоюючись за своє життя та здоров`я, упродовж тривалого часу переховувалась у магазині «Кулиничі», що за адресою: проспект Незалежності 53А в м. Біла Церква Київської області, зверталась за допомогою до відвідувачів закладу, однак вищевказані особи не реагували на зауваження сторонніх осіб, після чого ОСОБА_15 втекла до будинку АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, наздогнавши потерпілу на 3 поверсі під`їзду № 1 будинку

АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 , грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, передбачені

ч. 1 ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ч. 1 ст. 28 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства»,де передбачено, що кожній дитині гарантується право на свободу та особисту недоторканість та захист гідності, а також захист від усіх форм фізичного та психічного насильства, діючи з метою покарати неповнолітню ОСОБА_15 за розповсюдження неправдивих чуток та залякати її, здійснив умисні дії, спрямовані на катування, що виражалось в умисному заподіянні сильного фізичного болю та моральних страждань потерпілій. А саме, підійшов до неї ззаду та взявши руками за капюшон куртки, наніс своєю головою не менше 5 ударів по потилиці потерпілої. Крім цього, наніс удар правою рукою в ділянку лівого плеча ОСОБА_15 , після чого обхопивши правою рукою її шию намагався душити, звалив потерпілу з ніг, а також, незважаючи на психологічний стан неповнолітньої, яка була налякана та плакала, наніс їй не менше 3 ударів ногами по тулубу та ногах, в той час як інші учасники події фіксували вказані події шляхом відеозйомки на мобільний телефон.

Своїми умисними діями, які виразились в побитті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинив їй сильний фізичний біль та моральні страждання.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 127 КК України, умисному діянні, спрямованому на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненому з метою покарати її за дії, вчинені нею та з метою залякування.

28 жовтня 2025 року, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , за згоди законного представника потерпілої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Зазначена угода була надана суду з клопотанням про її затвердження.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, також сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 127 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим…

У відповідності до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбаченіст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Законной представник потерпілої ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, та згодні на її укладення.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його законний представник в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, в обсязі пред`явленої підозри та обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та клопотав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 2 ст. 127 КК України.

Суд, в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 28 жовтня 2025 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Позовні вимоги у справі відсутні.

Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.

У кримінальному провадженні щодо неповнолітнього суд може покласти процесуальні витрати на батьків, опікунів або піклувальників.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, на проведення експертизи згідно довідки було витрачено 10696,80 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що неповнолітній обвинувачен ОСОБА_6 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 10696,80 гривень.

Долю речових доказів у кримінальном провадженні вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 жовтня 2025 року, що була укладена між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , за згоди законного представника потерпілої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ..

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_18 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати на проведення судових експертиз у сумі 10696,80 гривень. на користь держави.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Iphone 6 в захисному футлярі червоного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 з вбудованою сім-картою мобільного оператору «Водафон» з номером НОМЕР_2 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки Redmi NOTE 8 IMEI 1: НОМЕР_3 ,?IMEI2: НОМЕР_4 з вбудованою сім-картою мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_5 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_12 ;

-мобільний телефон марки Redmi 10A IMEI 1: НОМЕР_6 ,IMEI2: НОМЕР_7 з вбудованою сім-картою мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_8 та сім-картою мобільного оператору «Лайфсел» з номером НОМЕР_9 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_13 ;

- мобільний телефон марки Iphone 6s IMEI 1: НОМЕР_10 3 вбудованою сім-картою мобільного оператору « Лайфсел» з номером НОМЕР_11 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_11 ;

- 2 відеофайли «2 468353495.mр 4»; «VID_20241227_231409_501.mp4», що перекопійовані на диск для лазерних систем зчитування зберігати в матеріалах кримінального провадження, - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2025 року, на тимчасово вилучене 11.03.2025 майно, а саме: мобільний телефон марки Redmi 10A IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 з вбудованою сім-картою мобільного оператору « Київстар» з номером НОМЕР_8 та сім-картою мобільного оператору « Лайфсел» з номером НОМЕР_9 , який поміщено до спецпакету № HYQ 0101894, мобільний телефон марки Redmi NOTE 8 IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з вбудованою сім-картою мобільного оператору « Київстар» з номером НОМЕР_5 , який поміщено до спецпакету № HYQ 0101892, мобільний телефон марки Iphone 6s IMEI 1: НОМЕР_10 з вбудованою сім-картою мобільного оператору « Лайфсел» з номером НОМЕР_11 , який поміщено до спецпакету № ICR 0117043 та мобільний телефон марки Iphone 6 в захисному футлярі червоного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 з вбудованою сім-картою мобільного оператору « Водафон» з номером НОМЕР_2 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2025 року, на тимчасово вилучене 12.03.2025 майно, а саме: мобільний телефон марки Iphone 11 IMEI 1: НОМЕР_12 , IMEI2: НОМЕР_13 з вбудованою сім-картою мобільного оператору «Лайфсел» з номером НОМЕР_14 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1