Справа № 556/1004/23
Провадження №1-кс/175/1532/25
Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2025 року с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , про зняття арешту з грошових коштів,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого суді в рамках кримінального провадження № 0000119 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме скасувати арешт на грошові кошти у сумі 40620,00 грн., які знаходяться на її власній картці № НОМЕР_1 в АТ «Універсалбанк» накладений Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.08.2023 року.

В обґрунтування свого клопотання заявник зазначає про те, що ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.08.2023 року по справі №556/1004/23 в рамках розгляду клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, за погодженням прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури, про арешт майна на безготівкові кошти в рамках кримінального провадження № 0000119 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, було накладено арешт, що полягає у забороні права розпорядження та користування на безготівкові грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , який перебуває у володінні АТ «Універсал Банк».

Вказує, що арешт на даний час порушує її права на користування вказаним майном, оскільки вже протягом двох років накладено арешт, а у кримінальному провадженні не винесено жодної підозри та, на думку заявниці, не проводяться жодні слідчі дії.

Заявниця у судовому засіданні не з`явилась. Просила суд розглядати справу за її відсутності.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти клопотання та просив суд залишити клопотання без задоволення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.08.2023 року по справі №556/1004/23 в рамках розгляду клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, за погодженням прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури, про арешт майна на безготівкові кошти в рамках кримінального провадження № 0000119 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, було накладено арешт, що полягає у забороні права розпорядження та користування на безготівкові грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , який перебуває у володінні АТ «Універсал Банк».

Процесуальним керівником, Вараською окружною прокуратурою Рівненської обласної прокуратури, у кримінальному провадженні №0000119 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України було визначено підслідність за СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Власник карткового рахунку, якою є ОСОБА_4 вважає, що арешт було накладено необґрунтовано, а також арешт грубо порушує її права та законні інтереси. Також, вказала, що за вказаним кримінальним провадженням не проводяться жодні слідчі дії, не винесено жодної підозри.

Судом було здійснено запит до СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області та Краматорської окружної прокуратури щодо надання копій матеріалів кримінального провадження №0000119 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

17 жовтня 2025 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000119 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Згідно із п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб?єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях вказував на неприпустимість непропорційного втручання держави у мирне володіння майном громадян та наголошував на неухильному дотриманні справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справи «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Прессос компанія ОСОБА 14 та інші проти Бельгії, «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші).

З огляду на приписи п. 18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000119 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно норм ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Так, відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні станом на жовтень 2025 року жодної підозри не винесено, заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, зокрема, арешт майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, а також ту обставину, що органом досудового розслідування не підтверджено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні станом на жовтень 2025 року, причетність рахунку належного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, за фактом якого проводиться досудове розслідування, суд вважає, що обставини враховані слідчим суддею при накладені арешту на майно, перестали існувати і в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 170, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_4 , про зняття арешту з грошових коштів в рамках кримінального провадження № 0000119 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.08.2023 року по справі №556/1004/23 в рамках розгляду клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, за погодженням прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури, про арешт майна на безготівкові кошти в рамках кримінального провадження № 0000119 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме на грошові кошти у сумі 40620,00 грн., які знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_1 в АТ «Універсалбанк»

Зобов`язати відповідальних осіб, на зберіганні яких знаходиться вищевказане майно, негайно повернути вказане майно за належністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1