Номер провадження:1-кс/521/3581/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2025 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2025 до чергової частини ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якій остання вжити заходи до невстановленої особи, яка знищила її майно шляхом підпалу, який мав місце 27.09.2025 у близько 23:30 годин, напроти будинку № 13/1 по вул. Анатри в м. Одесі, а саме її автомобіль марки «Toyota RAV 4 HYBRID» у кузові білого кольору, із державними номерними знаками НОМЕР_1 , чим заподіяла останній матеріального збитку на суму, яка встановлюється.
28.09.2025 в період часу з 16:05 год. по 16:28 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав телефон Redmi note 13 pro темного кольору IMEI НОМЕР_2 IMEI НОМЕР_3 та сім-карту оператора Київстар НОМЕР_4 . Після вилучення майно було поміщено в сейф пакет RІС2010382.
Враховуючи, що вказані речі є доказами кримінального правопорушення, існує реальна загроза їх знищення.
Постановою слідчого від 28.09.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Слідчий ОСОБА_3 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за відсутності його та прокурора, клопотання просив задовольнити. Крім того, зазначив, що було вжито заходів для виклику власника майна ОСОБА_6 .
Власник майна в судове засідання не прибув.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається судом без повідомлення власника та володільця майна з метою забезпечення арешту майна та його збереження.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.п.1, 3 ч 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, який має тимчасовий характер, може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно 28.09.2025 року під час добровільної видачі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на:
- телефон Redmi note 13 pro темного кольору IMEI НОМЕР_2
IMEI НОМЕР_3 та сім-карту оператора Київстар НОМЕР_4 , які після вилучення було поміщено в сейф пакет RІС2010382.
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення у кримінальному провадженні.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1