У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001145 від 05.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна, -

В С ТА Н О В И В:

11 вересня 2025 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001145 від 05.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 05.09.2025 о 03.00 год в м. Ужгород по вул. Карпатської України (Гагаріна) неподалік буд. №2 працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «КІА» д.н.з. Словацької республіки SK «DS547GI» під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки автомобіля в салоні було виявлено гранату Ф1 із запалом УЗРГ-2, предмет з виду схожий на пневматичну зброю з маркуванням МР-654К, предмет зовні схожий на револьвер з маркуванням Alfa model 440 7.5j, предмети ззовні схожі на набої в кількості 3 шт.

В ході проведення огляду місця події 05.09.2025 в період часу з 03 години 50 хвилин до 04 години 35 хвилин по вул. Гагаріна, 2, м. Ужгород було вилучено наступне:

- транспортний засіб марки «KIA», д.н.з. Словацької республіки SK «DS547GI»;

- предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням МР-654К, з cal 4mm;

- предмет ззовні схожий на револьвер з маркуванням револьвер з маркуванням Alfa model 440 7.5j та предметами схожими на набої в кількості 9 шт.;

- предмети ззовні схожі на набої в кількості 3 шт.;

- предмет ззовні схожий на гранату Ф1 (з маркуванням 386230-83Т) із запалом УЗРГМ-2 (з маркуванням 121-83 УЗРГМ-2 УЗЧП);

- змив з корпусу гранати.

В ході досудового розслідування, встановлено що транспортний засіб марки «KIA», д.н.з. Словацької республіки SK «DS547GI»; предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням МР-654К, з cal 4mm; предмет ззовні схожий на револьвер з маркуванням револьвер з маркуванням Alfa model 440 7.5j та предметами схожими на набої в кількості 9 шт.; предмети ззовні схожі на набої в кількості 3 шт.; предмет ззовні схожий на гранату Ф1 (з маркуванням 386230-83Т) із запалом УЗРГМ-2 (з маркуванням 121-83 УЗРГМ-2 УЗЧП); змив з корпусу гранати, фактично можуть бути знаряддям та предметом скоєння кримінального правопорушення та можуть бути використаний як доказ, обставин, що доказуються під час досудового розслідування.

05.09.2025 вилучені предмети та транспортний засіб визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав клопотання, згідно якого розгляд справи просить провести без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити

Власник майна у судове засідання не з`явився хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено у ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як встановлено у судовому засіданні, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001145 від 05.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР слугували матеріали правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовку до вчинення кримінальних правопорушень.

З протоколу огляду від 05.09.2025 року вбачається, що 05.09.2025 року під час проведення огляду місця події по вул. Гагаріна, 2, м. Ужгород, було виявлено вилучено:

- транспортний засіб марки «KIA», д.н.з. Словацької республіки SK «DS547GI»;

- предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням МР-654К, з cal 4mm;

- предмет ззовні схожий на револьвер з маркуванням револьвер з маркуванням Alfa model 440 7.5j та предметами схожими на набої в кількості 9 шт.;

- предмети ззовні схожі на набої в кількості 3 шт.;

- предмет ззовні схожий на гранату Ф1 (з маркуванням 386230-83Т) із запалом УЗРГМ-2 (з маркуванням 121-83 УЗРГМ-2 УЗЧП);

- змив з корпусу гранати.

Згідно постанови слідчого від 05 вересня 2025 року вище вказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

За ухвалою від 11.09.2025 року слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було надано стороні обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001145 від 05.09.2025 року, дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки «KIA», д.н.з. Словацької республіки SK «DS547GI», власником якого є ОСОБА_4 , який був проведений 05.09.2025 в порядку ст. 233 КПК України, за адресою: вул. Гагаріна, 2, м. Ужгород, Закарпатської області, в ході якого були вилучені наступні речі:

- транспортний засіб марки «KIA», д.н.з. Словацької республіки SK «DS547GI»;

- предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням МР-654К, з cal 4mm;

- предмет ззовні схожий на револьвер з маркуванням револьвер з маркуванням Alfa model 440 7.5j та предметами схожими на набої в кількості 9 шт.;

- предмети ззовні схожі на набої в кількості 3 шт.;

- предмет ззовні схожий на гранату Ф1 (з маркуванням 386230-83Т) із запалом УЗРГМ-2 (з маркуванням 121-83 УЗРГМ-2 УЗЧП);

- змив з корпусу гранати.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як зазначено у ч. 3, 4 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною третьою ст.169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що виявлене та вилучене 05.09.2025 року в ході проведення огляду місця події, майно а саме:

- предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням МР-654К, з cal 4mm;

- предмет ззовні схожий на револьвер з маркуванням револьвер з маркуванням Alfa model 440 7.5j та предметами схожими на набої в кількості 9 шт.;

- предмети ззовні схожі на набої в кількості 3 шт.;

- предмет ззовні схожий на гранату Ф1 (з маркуванням 386230-83Т) із запалом УЗРГМ-2 (з маркуванням 121-83 УЗРГМ-2 УЗЧП);

- змив з корпусу гранати, є речовими доказами у даному кримінальному правопорушенні та зберегли на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання у цій частині з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Частина 1 статті 263 КК України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

З огляду на викладене, не заважаючи на той факт, що слідчим за постановою від 05.09.2025 року транспортний засіб марки «KIA», д.н.з. Словацької республіки SK «DS547GI» був визнаний речовим доказом у даному кримінальному проваджені, проте він не є знаряддям вчинення злочину та/або предметом злочинних дій, не містить слідів злочину, тобто не підпадає під ознаки речових доказів, визначені у ст. 98 КПК України. Відтак в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити та у відповідності до ч. 1 ст. 169 КПК України повернути автомобіль особі у якої його було вилучено.

Відтак, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 169, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 05.09.2025, а саме:

- предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням МР-654К, з cal 4mm;

- предмет ззовні схожий на револьвер з маркуванням револьвер з маркуванням Alfa model 440 7.5j та предметами схожими на набої в кількості 9 шт.;

- предмети ззовні схожі на набої в кількості 3 шт.;

- предмет ззовні схожий на гранату Ф1 (з маркуванням 386230-83Т) із запалом УЗРГМ-2 (з маркуванням 121-83 УЗРГМ-2 УЗЧП);

- змив з корпусу гранати.

Повернути тимчасово вилучене майно яке було вилучено 05.09.2025 року, під час проведення огляду місця події, а саме: транспортний засіб марки «KIA», д.н.з. Словацької республіки SK «DS547GI» особі у якої його було вилучено - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1