Єдиний унікальний № 653/484/18
Провадження № 1-кп/946/439/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 000000035 від 19.09.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 000000035 від 19.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

Прокурор Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 подав клопотання, яким просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без права внесення застави.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України. Так, 14 квітня 2016 року о 13 год. 30 хв. в смт Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області за адресою: вул. Центральна (колишня Петровська), 51 (неподалік залізничного вокзалу, поруч з кафе «Дружба»), шляхом спрацювання саморобного вибухового пристрою, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 вчинено вибух припаркованого на узбіччі вулиці автомобіля марки ВАЗ-2101, державний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, який ОСОБА_8 та ОСОБА_6 попередньо спільно спорядили саморобним вибуховим пристроєм та припаркували для здійснення вибуху, внаслідок чого шість осіб поранено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; одна особа загинула ОСОБА_15 ; громадянину ОСОБА_16 завдані матеріальні збитки (пошкоджено автомобіль); ХД УДППЗ «Укрпошта», ХФ ПАТ «Укртелеком» та ПАТ ЕК «Херсонобленерго» завдані матеріальні збитки на загальну суму 13 851, 59 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_8 , 14.04.2016 о 13:30 в смт Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, за викладених вище обставин, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України терористичний акт за попередньою змовою групою осіб, шляхом вчинення вибуху, що призвело до загибелі людини з метою розпалення міжнаціональної ворожнечі та провокації воєнного конфлікту в Україні, порушення громадської безпеки, залякування населення.

На підтвердження наявності обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину прокурор послався на:

-протокол огляду місця події від 14.04.2026;

-висновки судових експертиз вибухових речовин та продуктів вибуху №598-х від 25.04.2016, № 609-х від 22.04.2016, № 610-х від 27.04.2016;

-висновки судових експертиз № 2931 від 29.07.2016 та № 2932 від 20.07.2016;

-висновок № 2732 від 18.07.2016;

-протокол огляду відеозапису від 08.05.2016;

-протокол огляду відеозапису від 19.05.2016;

-протокол огляду відеозапису від 19.05.2016 з магазину «Побутова техніка»;

-протокол огляду від 25.05.2016;

-протокол допиту свідка ОСОБА_17 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_18 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_19 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_20 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_21 ;

-протоколи допиту свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ;

-протоколи впізнання;

-висновок експерта від 29.08.2016 № 8-ВТ;

-інші матеріали в рамках кримінального провадження.

На переконання прокурора, необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілих, свідків;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення зазначає, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 щодо виконання ним процесуальних обов`язків та не унеможливить спробам останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання, та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, та просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілі та представники потерпілих юридичних осіб у судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

14.05.2016 ОСОБА_6 оголошено в розшук у рамках кримінального провадження № 0000022.

20.09.2016 ОСОБА_6 оголошено в розшук у рамках кримінального провадження № 0000035.

У подальшому, 31.03.2017 Генеральним секретаріатом Інтерполу прийнято рішення про публікацію циркулярного розшукового повідомлення щодо міжнародного розшуку ОСОБА_6 з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

06.07.2017 слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 6 місяців.

Надалі, ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2017 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

29.12.2017 слідчим суддею Генічеського районного суду Херсонської області надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи у сукупності дані щодо особи обвинуваченого, той факт, що ОСОБА_6 раніше вже переховувався від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим тривалий час перебував у розшуку, зокрема і міжнародному, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, обвинувачений може продовжити переховуватись від суду, а тому суд доходить висновку, що заявлений прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.

Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 перебував у розшуку, допитаним в якості свідка чи підозрюваного в кримінальному провадженні не був, у тому числі і щодо наявності інших у нього чи іншого співучасника знарядь чи засобів вчинення кримінального правопорушення, документів чи речей, останній може вдатися до спроб знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, судом безпосередньо не допитані потерпілі та свідки, ОСОБА_6 , з урахуванням тяжкості покарання, що йому загрожує, може застосувати спроби незаконно вплинути на вказаних осіб шляхом прохань або погроз з метою схилити надати неправдиві показання задля створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Таким чином, ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України також продовжує існувати.

При встановленні наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на іншого співучасника, який засуджений вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 31.01.2018 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 258 КК України (з урахуванням ухвали Херсонського апеляційного суду від 06.12.2018, постанови Верховного Суду від 04.02.2020), а також іншим чином перешкоджати судовому розгляду. Отже, суд вважає, що ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором також доведений.

Враховуючи обставини інкримінованого злочину, кваліфікацію діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відсутність у нього постійного джерела доходу, наявні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд також не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів, позаяк згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого, зокрема, ч. 3 ст. 258 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 258 Кримінального кодексу України.

З цього приводу суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, з огляду на суспільну небезпеку інкримінованого злочину, його наслідки та наявність ризиків, суд робить висновок про те, що на теперішній час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави є виправданим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 178, 183, 193, 194, 196, 315, 370-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

2. Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, до 26 березня 2026 року включно, взявши його під варту в залі суду.

3. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, та направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

4. Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

5. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3