Провадження № 1-кп/592/350/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000031 від 11.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 332 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

01.11.2025 від Сумської обласної прокуратури до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000031 від 11.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.12.2025 відмовлено в задоволенні подання голови Ковпаківського районного суду м. Суми щодо визначення підсудності кримінального провадження, оскільки не встановлено підстав вважати дане кримінальне провадження непідсудним Ковпаківському районному суду м. Суми.

У підготовчому судовому обвинувачений та його захисники заявили клопотання про зміну запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор заперечив проти заявлених клопотань та просив призначити справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, та надані стороною захисту матеріали приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Стаття 291 КПК України містить вичерпний перелік вимог, які ставляться до обвинувального акта.

Так, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Статтею 293 КПК України визначено, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

04.11.2025 до Ковпаківського районного суду м. Суми від Сумської обласної прокуратури надійшов для розгляду обвинувальний акт від 21.10.2025 з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000031 від 11.02.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Судом встановлено, що до обвинувального акта додано реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки ОСОБА_3 та його захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Доводи сторони захисту про неконкретність пред`явленого обвинувачення, оскільки обвинувальний акт не містить відомостей про вчинення декількох кримінальних правопорушень, відомостей про намір перетину ОСОБА_7 державного кордону, його право на перетин кордону, наслідків лікування, посилань на документи, які містять неправдиві відомості, а також в ньому не зазначено час та місце вчинення правопорушення, внаслідок чого обвинуваченому пред`явлене неконкретне обвинувачення не знайшли свого підтвердження.

Вимоги КПК щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації прокурором дотримані у повному обсязі, а обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у його вчиненні, тощо) викладені чітко і конкретно саме у тому об`ємі, у якому вважає сторона обвинувачення у межах своєї дискреції. Тобто, у даному випадку в основі прокурорської дискреції лежить внутрішнє переконання прокурора, яке слугує імпульсом для здійснення ним обвинувальної діяльності або відмови від неї, а дискреційність виступає однією зі складових частин засади публічності, випливає із загального права прокурора розпоряджатись публічним кримінальним переслідуванням, зокрема реалізація ним засад публічності та диспозитивності, що зумовлює їх взаємоузгодження і взаємодоповнення. Принцип дискреційності кримінального переслідування означає надання прокурору певної свободи вибору в питаннях здійснення обвинувальної діяльності на основі його розсуду та в межах передбачених законом, є одним із засобів надання діяльності прокурора у кримінальному провадженні більшої гнучкості та варіативності, поєднаних із підвищенням персональної відповідальності за її результати, і поширюється на ухвалення прокурором основних рішень щодо кримінального переслідування.

Після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав в межах дискреційних повноважень встановленими, в обвинувальному акті міститься також сформульоване обвинувачення із зазначенням кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого та кваліфікуючих ознак вчиненого ним кримінального правопорушення.

Розкриваючи зміст поняття «сформульоване обвинувачення», суд враховує правовий висновок ВСУ з цього питання (постанова від 24.11.2016 у справі № 5-328кс16), згідно якого «в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому». При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення у суді та для реалізації права на захист.

Суд бере до уваги і усталену прецедентну практику ЄСПЛ, згідно якої «обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення», оскільки в контексті ст. 6 Конвенції Суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи (п. 44 рішення від 27.02.1980 у справі «Девеер проти Бельгії» (Deweer v. Belgium), заява № 6903/75).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення ЄСПЛ від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» (Mattoccia v. Italy), що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про «пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами».

Наведені у обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, у зв`язку з чим конкретність викладення фактичних обставин у цьому кримінальному провадженні, а отже, і обвинувачення не викликає сумнівів.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про зміну запобіжного захисту суд враховує, що ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17.06.2025 до ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави 847840 грн.

Згідно довідки ТУ ДСА України в Сумській області від 18.06.2025 №02-2368-/25 17.06.2025 оплатили грошові кошти ОСОБА_8 в сумі 97840 грн та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 по 150000 грн як застава за ОСОБА_3 . В цей же день ОСОБА_3 був звільнений з під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалами слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14.08.2025 та 16.08.2025 продовжений строк виконання покладених обов`язків на ОСОБА_3 до 14.11.2025 включно.

Підставою для продовження строку виконання обов`язків ОСОБА_3 стало доведення прокурором обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_3 є обвинуваченим у кримінальному провадженні і обґрунтованість цього обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку, яким закінчується кримінальне провадження, а тому на даному етапі судового розгляду суд не уповноважений давати оцінку доказам і може вирішувати питання тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та запобіжного заходу, необхідного для їх запобігання.

Суд вважає, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшили та не перестали існувати, оскільки свідки ще не були допитані під час судового розгляду, ОСОБА_3 має відповідні знання, навички та можливості для негативного впливу на провадження, в тому числі для залишення країни, він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років і, заважаючи на завершення досудового розслідування, суд приходить до висновку про збільшення вказаного ризику.

При цьому доводи учасників кримінального провадження про бездоганну поведінку обвинуваченого увесь час перебування під заставою тільки підтверджують той факт, що слідчим суддею було запобіжний захід, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи сторони захисту про потребу заставодавців у відновленні матеріального стану не підтверджені жодними доказами.

Крім того заставодавці вносили заставу свідомо, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зокрема і тяжкість інкримінованого ОСОБА_3 злочину та свій обов`язок забезпечити його належну процесуальну поведінку.

У ОСОБА_3 не виник обов`язок повертати заставодавцям грошові кошти, оскільки в такому у випадку позики цих коштів він мав внести їх самостійно.

Таким чином, на даному етапі судового провадження встановлені слідчим суддею ризики не зменшилися, а тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_3 .

Кримінальне провадження підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні інших клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст. 314-317 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального у кримінальному провадженні № 0000031 від 11.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 .

Призначити відкрите судове засідання за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 332 КК України на 13:30 22.01.2026 в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, з викликом учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_14