Провадження №1-кп/761/1699/2025
В И Р О К

іменем України

16 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002815 від 12.10.2016 на підставі обвинувального акту за яким висунуте обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ялта, АР Крим, громадянину України, з вищою освітою, колишньому судді Балаклавського районного суду м. Севастополя, останнє відоме місце перебування: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и в:

громадянин України ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, з метою заподіяння шкоди територіальній цілісності України та становлення і зміцнення окупаційної влади на території Автономної Республіки Крим, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України захищати незалежність та територіальну цілісність України, порушуючи присягу судді в частині неупередженого, незалежного, справедливого та кваліфікованого здійснення правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, та не вчинення дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя, будучи суддею та відповідно до Указу Президента України №597/2012 від 12.10.2012, займаючи посаду судді Балаклавського районного суду міста Севастополь, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, життєвого та професійного досвіду для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками, у тому числі незаконно утворених судових органів та органів державної влади рф та неможливість відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим системи незаконних судових органів рф, вчинив дії щодо надання допомоги у здійсненні підривної діяльності проти України.

Зокрема, достовірно знаючи про тимчасову окупацію рф з 20 лютого 2014 року території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя ОСОБА_7 , будучи громадянином України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність дій Верховної Ради АР Крим та рф, щодо приєднання території АР Крим та м. Севастополя до складу рф, усвідомлюючи, що так званий «Балаклавский районный суд города Севастополя», відповідно до положень ст. 64 Конвенції є незаконно створеним органом, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, бажаючи допомогти іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, діючи в інтересах рф, перебуваючи в м. Севастополь, упродовж березня - грудня 2014 року продовжив роботу у складі незаконного органу судової влади рф на території АР Крим на посаді так званих «громадян, які заміщають посади суддів судів, що діють на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя», внаслідок чого у подальшому указом президента російської федерації № 786 від 19.12.2014 був призначений на посаду судді незаконно утвореного «Балаклавского районного суда города Севастополя», чим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в рф Республіки Крим та утворення в складі рф нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - рф.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, щодо надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України на території Автономної Республіки Крим, посилення заходів тимчасової окупації півострова, громадянин ОСОБА_7 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, розуміючи незаконність дій окупаційної влади, незаконність застосування на території України законодавства рф, перебуваючи в приміщенні так званого «Балаклавского районного суда города Севастополя» по вул. Калича, буд.25, м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, діючи в інтересах рф, керуючись нормами законодавства рф 12.09.2014, точний час не встановлено, ухвалив рішення у справі №2-1651/2014, 20.10.2014, точний час не встановлено, ухвалив рішення у справі №2-1599/2014, чим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави - рф.

Допомога ОСОБА_7 іноземній державі та її представникам у переході судів АР Крим на відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави - рф, сприяння окупаційним органам влади у придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим та допомога у впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом призвели до забезпечення належного функціонування незаконно створених судових органів та посилили заходи тимчасової окупації півострова.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, а саме: надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 111 КК України, відповідно до вимог ст.377 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про розгляд кримінального провадження відносно нього, відповідно до вимог ст.323 КПК України, в судові засідання не з`явився, заяв чи клопотань не подавав, показання суду не надавав, у зв`язку з чим судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Так, хвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2016 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 .

Розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених законом, та не суперечить прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з рішенням якого від 24 травня 2007 року у справі «Да Лус Домингеш Ферейра проти Бельгії» судове засідання за відсутності підсудного не суперечить вимогам ст.6 Конвенції, якщо останній зможе згодом домогтися нового судового рішення за його участю, в якому містилася б оцінка висунутих проти нього обвинувачень за фактичними і юридичними обставинами справи.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 знав про розпочате кримінальне провадженняпроти нього, він отримав оголошену підозру, повістки про його виклик надсилались захиснику, а інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого публікувались у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду, був обізнаним з усіма своїми правами, у тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду, з дотриманням загальних засад кримінального провадження, вжила необхідні заходи для забезпечення обвинуваченого гарантій: бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати захисника самостійно; бути судженою в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безоплатно. Вказані обставини узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Отже, суд, на підставі викладеного та враховуючи висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року, та ін., згідно із якими, при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження, зобов`язаний обґрунтувати чи були здійснені всі можливі, передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, дійшов виснову, що обвинувачений ОСОБА_7 скористався своїми правами на власний розсуд, за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останнього.

Захисник, вважав, що вина ОСОБА_7 не доведена належними доказами, оскільки більшість доказів взята з мережі «Інтернент», що викликає сумніви у їх достовірності, крім того, враховуючи що позиція з підзахисним у нього не узгоджена, не встановлено мотивів його дій, у зв`язку із чим, просив суд ухвалити виправдувальний вирок.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження, передбаченого ч. 3 ст. 323 КПК України суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України, з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом, які вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення.

На підставі ч. 2 ст. 349 КПК України, судом досліджено сукупність доказів, наданих стороною обвинувачення, згідно із якими, повністю підтвердилось висунуте ОСОБА_7 обвинувачення.

Так, згідно даних витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0002815, 12.10.2016 на підставі самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення, у т.ч. під час досудового розслідування до ЄРДР внесено відомості про те, що ряд осіб, обіймаючи відповідно до чинного законодавства України посади суддів судів АР Крим та м. Севастополя, нехтуючи ст. 5, 72, 73 Конституції України, п.п. 1, 3, 21 ч. 2 ст. 9, ч. 9 ст. 10 Закону України «Про Верховну Раду Автономної Республіки Крим», ч. З ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п. 2 ч.3 ст. 3, ст.ст. 6, 18. 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», ст.ст. 6, 6-1 Закону України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми», ст.ст. 1, 2, 4, 55, 66, 74 Закону України про судоустрій та статус суддів України», достовірно знаючи про незаконність дій Верховної Ради АР Крим та Севастопольської міської ради, а також приєднання території АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації, впродовж березня - квітня 2014 року продовжили свою роботу на посадах суддів судів незаконно створеної Республіки Крим, яка у подальшому увійшла до складу Російської Федерації, чим забезпечили функціонування незаконно створених органів судової влади та сприяли представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності на території України. Створення та діяльність на території України органу судової влади іноземної держави призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим, забезпечили належне функціонування незаконних органів законодавчої, виконавчої, судової влади та правоохоронних органів.

Згідно даних заяви про вчинення кримінального правопорушення поданої народним депутатом України ОСОБА_8 від 26.10.2014 до Генерального прокурора України, повідомлено зокрема про те, що ряд суддів незаконно, без правової підстави, здійснюють судочинство на території АР Крим в Господарському суді АР Крим.

Згідно даних заяви про вчинення кримінального правопорушення поданої головою Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_9 від 14.02.2015 на адресу Генерального прокурора України ОСОБА_10 , повідомлено про те, що Указами президента російської федерації від 13 листопада 2014 року № 719, від 19 грудня 2014 року N° 786 «Про призначення суддів федеральних судів» та від 02 січня2015 року № 4 «Про призначення судців федеральних судів, про представниківПрезидента Російської Федерації в кваліфікаційних колегіях суддів суб`єктів РосійськоїФедерації і про затвердження складу президії Далекосхідного окружного військовогосуду» призначено суддів Автономної Республіки Крим для здійснення правосуддя відімені російської федерації. Серед цих суддів 287 осіб раніше були обрані або призначеніна посаду судді відповідно до законодавства України та склали присягу судді. Відповідно до частини 2 ст. 9, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про забезпечення прав ісвобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їхдіяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а особи, винні у порушенні вимогцього Закону, несуть відповідальність, передбачену законом. Здійснення правосуддя іменем російської федерації без припинення статусу суддівідповідно до законів України є порушенням присяги судді. Крім того, в діях цих суддів вбачаються ознаки кримінального правопорушення,передбаченого ст. 111 Кримінального кодексу України (державна зрада). До вказаної заяви додано список суддів, серед яких під № 134 зазначений ОСОБА_7 .

Згідно даних, що містяться у витягу з Указу президента України ОСОБА_11 про призначення суддів від 12.10.2012 № 597/2012, відповідно до ст. 127 та ч. 1 ст. 128 Конституції України постановлено призначити строком на п`ять років у місцевому загальному суді на посаду судді Балаклавського районного суду м. Севастополя ОСОБА_7 .

Згідно даних постанови Верховної ради України від 19.04.2016№1271-VIII про звільнення суддів, ОСОБА_7 звільнено посади судді Балаклавського районного суду м. Севастополя, у зв`язку з порушенням присяги судді.

Згідно даних відповіді Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 16.02.2015 №18/2153/15 на запит №26/3-27027-14 від 03.02.2015, інформація щодо звернення ОСОБА_7 із заявою про переведення до інших судів на території України - відсутня.

Згідно даних листа Секретаріата Вищої ради Юстиції від 12.01.2015 № 112/0/9-15, відомості щодо подачі ОСОБА_7 заяви про звільнення з посади за загальними обставинами - відсутні.

Згідно даних відповіді Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 06.10.2015 № 8вк-4067/15, відкрито дисциплінарну справу стосовно судді Балаклавського районного суду м. Севастополя - ОСОБА_7 .

Згідно даних копії рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 10.11.2015 №3009/дп-15, вирішено направити до Вищої ради юстиції висновок щодо встановлених Вищою кваліфікаційною комісією суддів України фактів, які свідчать про порушення присяги суддями та рекомендувати Вищій раді юстиції розглянути питання про звільнення на посаду суддів, зокрема суддю Балаклавського районного суду м. Севастополя ОСОБА_7 .

Згідно даних копії рішення Вищої ради юстиції від 24.12.2015 №2106/о/15-15, вирішено винести подання Президентові України про звільнення за порушення присяги суддів, зокрема судді Балаклавського районного суду м. Севастополя ОСОБА_7 .

Згідно даних копії протоколу огляду інтернет-видань від 07.04.2015, з додатками до нього, старший слідчий в ОВС СВ управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в судах протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 провів огляд офіційного сайту президента рф щодо призначення суддів АР Крим та м. Севастополя. За результатами огляду встановлено, що указом президента рф №719 від 13.11.2014 « О назанчении суддей федеральных судов», зокрема ОСОБА_7 призначено на посаду судді Балаклавського районного суду м. Севастополя.

Згідно даних відповіді Першого заступника Глави Адміністрації Президента України від 28.09.2016 № 03-01/3021 на запит № 26/3-33326-15 від 02.09.2016, зокрема, клопотань ОСОБА_7 про вихід з громадянства України на розгляд Комісії при президентові України з питань громадянства не надходило.

Згідно даних інформації отриманю департаментом контррозвідки СБ України від 14.06.201+6 №2/2/8-22047, ОСОБА_7 постійно перебуває на території АР Крим.

Згідно даних протоколу огляду інтернет-видань від 11-18.06.2015, з додатками до нього, старший слідчий в ОВС СВ управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в судах протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 провів огляд сайтів, на яких розміщені рішення суддів незаконно створеної Республіки Крим, у тому числі м. Севастополя. За результатами огляду, зокрема, встановлено, що за адресою: http://www.sudact.ru/ за прізвищем судді ОСОБА_13 знайдено ухвалу по справі N? 2-165/2014 від 12.09.2014 року, а також дані щодо стану розгляду вказаної справи.

Згідно даних повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 30.04.2023 №59/5/2-477нт, з додатками до нього, т.в.о. Начальника Управління СБ України в Запорізькій області повідомлено про те, що в ході проведення контррозвідувальних заходів, спрямованих на вивявлення осіб причетних можливих розвідспрямувань з боку спецслужб рф та встановлененя осіб, які можуть бути задіяні у проведенні підривної діяльності проти України, у законному порядку, отримано інформмацію щодо громадянина України ОСОБА_7 , який був діючим суддею т.зв. «Балаклавського районного суду м. Севастополя», зокрема про те, що він перебуваючи на посаді судді т.зв. «Балаклавського районного суду міста Севастополя рф», в порушення встановленого Конституцією та Законами України порядку і організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до свропейських стандартів і забезпечення права кожного на справедливий суд, керуючись нормативно-правовими актами рф, перебуваючи у приміщенні так званого «Балаклавського районного суду міста Севастополя рф», розташованого за адресою: АР Крим, м. Севастополь, вул.Калича, буд. 25, достовірно знаючи проте що АР Крим тимчасово окупований рф з метою надання сприяння органам влади рф в встановленні свого правового режиму а території АР Крим, перейшов на сторону рф, прийняв повноваження здійснення правосуддя на території, що відноситься до компетенції «Балаклавського районного суду міста Севастополя рф» та почав виконувати функцію правосуддя від імені російської федерації. Також, встановлено, що ОСОБА_7 виносив постанову N? 5-33/2017 від 8 лютого 2017 року по справі N? 5-33/2017, постанову N? 5-32/2017 від 8 лютого 2017 року по справі N? 5-32/2017, рішення N? 2-1315/2016 2-210/2017 2-210/2017(2-1315/2016;)-M-1473/2016 M-1473/2016 від 7 лютого 2017 г. по справі N? 2-1315/2016, від імені рф.

Згідно даних, що містяться у повідомленні про підозру від 22.05.2015, заступником Генерального прокурора України ОСОБА_14 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України у кримінальному провадженні № 0001732.

Згідно даних, що містяться у постанові про оголошення у розшук підозрюваного від 11.08.2015, старшим слідчим в ОВС СВ управління з питань представництва інтересів громадян або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Головного управління Служби безпеки України ОСОБА_12 , прийнято процесуальне рішення щодо оголошення у розшук підозрюваного - громадяннина України ОСОБА_7 , та надано доручення співробітникам Головному управлінню по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України, щодо здійснення розшуку підозрюваної.

Згідно даних, що містяться у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 19.05.2023, заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Автономну Республіку Крим та місто Севастополь прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_15 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України у кримінальному провадженні № 0001289 від 26.06.2015.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим старший радник юстиції ОСОБА_16 , розглянувши матеріали кримінального провадження N? 0001289 від 26.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 виділено в окреме кримінальне провадження.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинених протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_7 у їх сукупності, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою.

Так, статтею 17 Закону України від 23.03.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) Європейський Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Судом також враховано правові позиції, викладені в рішенні ЄСПЛ у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких розслідування терористичних правопорушень, безсумнівно, ставить перед органами влади особливі проблеми. Забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства, яке страждає від тероризму, та інтересами конкретної людини є надзвичайно складним завданням. Беручи до уваги факт посилення тероризму в сучасному світі, визнана необхідність, яка випливає із самої суті системи Конвенції, забезпечення належної рівноваги між захистом інститутів демократії в інтересах суспільства і захистом прав окремої людини. У контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.

Під час спеціального судового провадження судом вжито заходів про забезпечення доступу обвинуваченої до правосуддя шляхом публікації повісток про виклик в кожне судове засіданні, призначені на 19.10.2023, 19.01.2024, 15.03.2024, 07.06.2024, 17.10.2024, 13.01.2025, 08.04.2025, 13.06.2025 в газеті «Урядовий кур`єр» та оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Захисник ОСОБА_17 здійснював активний захист обвинуваченої, брав участь у досліджені письмових доказів сторони обвинувачення, виступав у судових дебатах.

У зв`язку із чим, суд вважає, що в результаті здійснення спеціального досудового розслідування та проведення спеціального судового провадження були дотримані права обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Таким чином, провівши згідно зі ст.337 КПК України судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені безпосередньо досліджені докази, суд визнає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 1 ст.111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, те, що об`єктом вчиненого кримінального правопорушення є основи національної безпеки України та дані про її особу.

Обставин, які б у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшували покарання та обтяжували покарання у відповідності до ст. 67 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, наведені вище, дані про особу обвинуваченої, її вік, рід занять, займану посаду, факт зайняття ним посади судді рф на тимчасово окупованій території України, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання, передбачене санкцією закону, за яким визнав його винуватим, у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Саме таке покарання на переконання суду буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня його фактичного взяття під варту.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавленні волі на строк 13 (тринадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя