Справа № 452/4710/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/3713/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення

за участю заявника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення-відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2025, постановити нову, якою скаргу задовольнити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що ст. 214 КПК України встановлює імперативний обов`язок щодо внесення відомостей до ЄРДР у випадку надходження заяви. Вважає, що проведення попередніх перевірок та надання оцінки фактам, які потерпілий виклав у заяві про кримінальне правопорушення, можливо лише з моменту внесення відомосте до ЄРДР.

Всупереч ч. 2 ст. 214 КПК України слідчий суддя постановив ухвалу, в якій вдався до оцінки фактів викладених у заяві, чого не мав права робити.

Вважає, що при постановлені ухвали порушено вимоги ст. 6, ч. 2 ст. 214 КПК України.

ОСОБА_6 в суді апеляційної інтонації підтримав подану апеляційну скаргу, просив задоволити.

Прокурор у судове засідання не прибув, причини неявки апеляційному суду не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності прокурора.

Заслухавши пояснення ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 подав до Самбірського РВП ГУНП у Львівській області заяву від 08.12.2025 року про вчинення кримінального правопорушення, а саме про те, що ОСОБА_7 , шляхом обману та зловживання його довірою, отримала від нього кошти в сумі 53 700 Євро та 420 000,00 грн., які не збиралась повертати (заява зареєстрована згідно талону-повідомлення №21323).

Згідно аналізу інформаційної довідки Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 19.12.2025 р. за №, відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 08.12.2025 про вчинення відносно нього шахрайських дій громадянкою ОСОБА_7 (матеріали зареєстровано в ІТС ІПНП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області за №21323) не вносилися, матеріали скеровано для розгляду в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Також слідчим суддею зазначено, що у поданій заяві ОСОБА_6 від 05.12.2025 про вчинення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, яка долучена до матеріалів скарги, ОСОБА_6 не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінально-караного діяння, та не надано жодних доказів на підтвердження такого, а порушені в заяві питання мають ознаки цивільно-правових правовідносин.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 слідчим суддею ухвалено рішення про відмову у задоволенні скарги, яке на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

Так слідчим суддею при постановлені ухвали враховано те, що матеріали звернення ОСОБА_6 було розглянуто, та в ході проведення перевірки не встановлено підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до вимог ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Слід зазначити, що Закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93) право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що Самбірський РВП ГУ НП у Львівській області, якому була подана заява ОСОБА_6 це орган, який наділений спеціальною процесуальною компетенцією, направленою на прийняття, реєстрацію і розгляд заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, направлених на його адресу. Уповноважена особа Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, в межах своєї компетенції розглянула заяву ОСОБА_6 та дійшла висновку про відсутність даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя надав оцінку доказам заяви, що не вправі був робити, оскільки це належить до компетенції слідчого, апеляційний суд вважає безпідставним.

Слід зазначити, що слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет лише наявності відомостей про кримінальне правопорушення, які підлягають внесенню до ЄРДР.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Самбірськогоміськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4