Справа № 357/4932/24
У Х В А Л А

09.12.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, у кримінальному провадженні № 0002803, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан-Батор Республіки Монголія, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

клопотання потерпілої ОСОБА_5 та клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник - адвокат ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_5 , представник потерпілої ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації, на посаді командира зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу роти охорони військової частини НОМЕР_1 , 07.06.2023, близько 22:20 год, керуючи технічно справним мотоциклом «Honda CBR» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі R-32 (Н-02) сполученням Кременець - Ржищів на 390 км + 800 м., що в межах Білоцерківського району Київськоїобласті, з пасажиром ОСОБА_5 , в порушення вимог 2.3. б), д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі по тексту Правил дорожнього руху) відповідно до яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та, порушуючи вимоги пунктів 12.1 Правил дорожнього руху, згідно із яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, в результаті чого втратив керування над транспортним засобом - мотоциклом "Honda CBR" реєстраційний номер НОМЕР_2 , змінив напрямок свого руху та допустив виїзд на праве, відносно напрямку його руху узбіччя, де відбулося подальше зіткнення мотоцикла із дорожнім знаком 1.23.1. «прилягання другорядної дороги»

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла "Honda CBR" реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 6-8 грудних хребців, перелому 1-9 ребер зліва та 1,7,9 ребер справа, наявність крові та повітря в обох плевральних порожнинах, перелом правої лопатки, перелом лівої ліктьової кістки, перелом лівої плечової кістки, перелом лівої малої і великої гомілкових кісток, закритий перелом правої великої гомілкової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тому, що для повного зрощення переломів необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні; а також струс головного мозку; синці, садна на голові, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно з пунктами 2.3.2 та 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ №6 від 17 січня 1995 року - тривалістю понад шести днів, але не більш як три тижні (21 день).

Сукупність допущених водієм ОСОБА_3 порушень вимог п 2.3 (б), (д), п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямомупричинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме отримання потерпілою ОСОБА_9 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

Під час судового засідання 09.12.2025 потерпіла ОСОБА_5 подала до суду клопотання про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що він повністю відшкодував їй завдану злочином матеріальну та моральну шкоду і вона з ним примирилася. Це її добровільна позиція, без застосування погроз, примусу чи обіцянок. Додатково пояснила, що вона не має до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру, тому просить залишити заявлений нею цивільний позов без розгляду. Правові наслідки закриття кримінального провадження із зазначених підстав їй зрозумілі.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 підтримала позицію своєї довірительки.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні також подав письмове клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та просив провадження закрити, зважаючи на те, що він вчинив необережний нетяжкий злочин, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України визнає, щиро кається у вчиненому, відшкодував потерпілій ОСОБА_5 завдані збитки та примирився з нею.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою та повним відшкодуванням їй завданих збитків. Повідомив, що йому зрозумілі правові наслідки закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав.

Прокурор висловилася про доцільність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт, клопотання потерпілої та захисника обвинуваченого, заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція частини 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 286 КК України, є нетяжким злочином.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2021 засуджений за ч. 1 ст. 262 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Станом на час розгляду справи вирок суду законної сили не набрав.

Інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, вчинене ним 07.06.2023, тобто в період іспитового строку.

Відповідно до п. 13 постанови ККС ВС від 30.10.2025 у справі № 370/1140/23, особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, яка раніше не вчинила діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, про що свідчить відсутність: непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин; кримінальної справи, порушеної у зв`язку з вчиненням будь-якого злочину. Особою, яка вперше вчинила злочин, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але була: виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням; правомірно звільнена від кримінальної відповідальності; реабілітована; засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання; відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунуто за законом (відповідно до частин 3, 4 ст. 88 КК особа визнається такою, що не має судимості).

З огляду на встановлене, ОСОБА_3 не є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, а відтак підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України відсутні, тому в задоволенні клопотань захисника обвинуваченого та клопотання потерпілої про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України слід відмовити через їх необґрунтованість.

На підставі викладеного, керуючисьст. 46 КК України, ст.ст. 369-372 КПК України, суд,

П О С ТА Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_5 та клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закриття кримінального провадження № 0002803 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2023, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_10