Справа № 509/4433/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт в рамках кримінального провадження №0001212 від 22.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, громадянина України, одруженого, згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.10.2022 р. багатодітного батька, маючого на утриманні 3-х малолітніх синів : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого бухгалтером в КП «Крюківщина Спорт Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, що надійшов на розгляд до Овідіопольського районного суду Одеської області, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, а саме, в тому, що 22.08.2020 року приблизно о 00:00 год., ОСОБА_4 разом з товаришами перебував в ресторані «The ПАРК», що розташований за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Грибівка, вул. Приморська, 7, б/в «Чайка-2», в якому, згідно встановленого обмеження у зв`язку із запровадженням карантинних заходів, працівники закладу прохали всіх відвідувачів залишити приміщення ресторану. Однак, Бучинський, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, став поводити себе агресивно, не подобаючи, порушуючи встановлені норми поведінки та моралі, а саме не реагував на зауваження працівників закладу, не хотів його залишати, у зв`язку із чим, на місце події, за викликом до вказаного закладу прибули військовослужбовці Національної гвардії України потерпілі солдати стрільці в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які здійснювали нічне патрулювання відповідно до покладених на них обов`язків.

Надалі, 22.08.2020 року, приблизно о 00:10 год., Бучинський, продовжуючи свою агресивну поведінку, став гучно висловлювати на адресу військовослужбовців Національної гвардії України образи та нецензурну лайку.

В свою чергу, потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з причини порушення порядку у курортній зоні з боку Бучинського, запросили останнього до приміщення станції туристичної поліції, розташованої на території бази відпочинку «Чайка- 2», на що, останній відмовився залишити приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого за вищевказаною адресою.

Як стверджується в обвинувальному акті, діючи в межах наданих їм повноважень, військовослужбовці Національної гвардії України неодноразово пропонували ОСОБА_11 припинити протиправні дії, повідомивши йому, що у разі продовження, до нього будуть застосовані заходи фізичного впливу та він буде притягнутий до відповідальності, на що ОСОБА_11 не реагував та усвідомлюючи, що військовослужбовці Національної гвардії України є працівниками правоохоронного органу, відмовився виконати їх законні вимоги, а став висловлювати на їх адресу словесні погрози насильством з мотивів своєї неприязні до них, як працівників правоохоронного органу.

В той час, коли військовослужбовці Національної гвардії України намагалися заспокоїти друзів Бучинського, які також відпочивали з ним в ресторані та відмовлялись залишити приміщення, Бучинський, маючи злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень військовослужбовцям Національної гвардії України під час виконання ними своїх службових обов`язків щодо забезпечення публічної безпеки, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу у форменому одязі, на якому маються знаки розрізнення та розуміючи характер своїх протиправних дій, діючи зухвало, ігноруючи їх законні вимоги, з силою вдарив один раз рукою у обличчя військовослужбовця Національної гвардії України потерпілого ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_11 , скориставшись моментом, коли військовослужбовець Національної гвардії України потерпілий ОСОБА_10 намагався застосовувати поліцейські заходи примусу, з силою схопив його двома руками за голову та умисно вдарив його головою об підлогу декілька разів.

В результаті неправомірних дій, ОСОБА_4 спричинив військовослужбовцю потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді: синця правої щочно-виличної області та правих повік; трьох саден лівої кисті; садна правої кисті, а військовослужбовцю ОСОБА_10 спричинив тілесні ушкодження у виді: садна лобної області справа; синця з садном лобної області зліва; синця лівої скроневої області та лівої верхньої повіки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначені протиправні дії ОСОБА_11 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

25.09.2025 року захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 подав до суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили задовольнити клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_12 проти закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання належним чином, після їх допиту в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, повідомляли про можливість подальшого розгляду даного кримінального провадження без їх участі, оскільки не можуть прийняти участь у подальшому розгляді справи через необхідність виконання завдань, пов`язаних з проходженням військової служби. Також ОСОБА_10 під час його допиту просив його цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити повністю.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, вчиненого 22.08.2020 року.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, за ступенем тяжкості є нетяжким злочином.

Згідно п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув строк п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що подія кримінального правопорушення за ч.2 ст. 345 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце 22.08.2020 року, тобто на даний час минуло більше трьох років, що є підставою для застосування положень п.3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284 - 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 345 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, та з моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження за ч.2 ст. 345 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду у зв`язку із закриттям кримінального провадження, з роз`ясненням цивільному позивачу права пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства, в рамках якого також передбачена процесуальна можливість позивача звернутись із заявою до суду про забезпечення позову, в тому числі шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Процесуальні витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку з висновком суду про необхідність закриття кримінального провадження, майно, на яке накладено арешт не підлягає спеціальній конфіскації, тому арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.08.2020 року, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час судового провадження не обирався, підстав для його обрання до набрання ухвалою суду законної сули суд не вбачає.

З огляду на викладене та керуючись ст.49, ч.2 ст.345 КК України, ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ст.ст. 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2020 року за №0001212, стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.345 КК України - закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_10 про його право на заявлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.08.2020 року, - скасувати.

Речові докази після набрання ухвалою суду законної сили:

- DVD-R диски з відеозаписами подій, два змиви речовини бурого кольору, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - надалі зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1