Справа № 461/4376/25
Провадження № 1-кс/461/5783/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000677 від 03.06.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-земельну ділянку із кадастровим номером: :09:001:0111, площею (га): 0.25;

-будинок, загальною площею (кв.м): 92,6, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Подане клопотання мотивує тим, що санкція ч. 2 ст. 149 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна, у зв`язку з чим, необхідно накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий, згідно матеріалів клопотання, розгляд справи просить проводити за його та прокурора відсутності та без виклику власника майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику власника майна, та у відсутності прокурора.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000677, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, відомості про яке 03 червня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно зі ст. 68 Конституції України громадянка ОСОБА_6 зобов`язана неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Разом з тим, ОСОБА_6 , діючи у порушення наведених вище вимог Закону, стала на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

У відповідності до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» визначено, що національна безпека України - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

У відповідності до п. 2 ст. 1 указаного Закону, воєнна безпека - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєво важливих національних інтересів від воєнних загроз.

Згідно п.п. 44-45 рішення Ради національної безпеки та оборони України від 14.09.2020, основним завданням у сфері воєнної безпеки є розвиток потенціалу стримування. Безумовним пріоритетом є боєздатні Збройні Сили України, підготовлений і вмотивований військовий резерв та ефективна територіальна оборона, які у поєднанні зі спроможностями інших органів сектору безпеки і оборони здатні завдати таких неприйнятних для противника втрат на землі, у повітрі, на морі та у кіберпросторі, що унеможливить реалізацію його агресивних намірів.

Пунктом 22 частини III Стратегії забезпечення державної безпеки, ухваленої рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 16.02.2002 визначено, що державна політика у сфері державної безпеки спрямовується на попередження, своєчасне виявлення і запобігання зовнішнім та внутрішнім загрозам державній безпеці України, припинення розвідувальних, терористичних, диверсійних та інших протиправних посягань спеціальних служб іноземних держав, а також організацій, окремих груп та осіб на державну безпеку України, усунення умов, що призводять до цих загроз та причин їх виникнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

У відповідності до ст. 3 цього Закону організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Згідно ст. 12 указаного Закону підготовка Збройних Сил України до виконання покладених на них Конституцією України завдань, організація та забезпечення їх виконання, підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності, виховна робота, збереження життя і здоров`я особового складу, забезпечення законності та військової дисципліни у Збройних Силах України здійснюються органами військового управління, командирами і начальниками всіх рівнів відповідно до вимог Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері оборони.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України вважається збройною агресією.

Статтею 4 вищевказаного Закону визначено, що у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цим же законом особливий період визначено як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктом 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно п. 5 ст. 22 указаного Закону призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

24.02.2022 президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

Після цього, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України, перетнувши лінію державного кордону України, розташовану в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Львівській та інших областях шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, оголошено та проводиться загальна мобілізація.

Будучи обізнаними з вказаними вище положеннями чинного законодавства, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла) розробили план незаконного звільнення військовослужбовця ОСОБА_5 від військової служби під час воєнного стану та отримання відстрочки від мобілізації військовозобов`язаних осіб, шляхом створення фіктивних підстав, які передбачені Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», шляхом укладення фіктивного шлюбу (тобто без намірів створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя) з жінкою, яка має інвалідність І чи ІІ групи.

25.02.2022 відповідно до витягу та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 4 від 25.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022, директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 24.02.2022 № «М-6/т» солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця стрілецького відділення.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.08.2023 року у ОСОБА_5 , який в цей час проходив військову службу на Східному напрямку, виник умисел незаконно звільнитись від військової служби, шляхом створення фіктивних підстав, як передбачені Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», шляхом укладення фіктивного шлюбу (тобто без намірів створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя) з жінкою, яка має інвалідність І чи ІІ групи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №213 від 07.03.2022 «Деякі питання державної реєстрації шлюбу в умовах воєнного стану» (втратила чинність на підставі Постанови КМ № 1226 від 25.10.2024) державна реєстрація шлюбу проводиться з урахуванням таких особливостей: 1) якщо один із наречених є військовослужбовцем Збройних Сил державна реєстрація шлюбу може проводитися відділами державної реєстрації актів цивільного стану без особистої присутності такого нареченого (нареченої). У такому випадку заява військовослужбовця про державну реєстрацію шлюбу, що одночасно є підтвердженням факту надання ним згоди на шлюб, подається безпосередньо командиру (керівнику), яким засвідчується справжність підпису на відповідній заяві та забезпечується її передача (надсилання) до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, до якого подано особисто нареченим (нареченою) заяву про державну реєстрацію шлюбу; 2) факт реєстрації шлюбу, якщо один із наречених є військовослужбовцем, також може засвідчуватися актом про укладення шлюбу, який складається безпосереднім командиром (керівником) військовослужбовця та скріплюється гербовою печаткою відповідного органу (військового формування).

Акт може складатися без особистої присутності одного чи обох наречених з використанням доступних засобів відеозв`язку з тим із наречених, хто відсутній, або з обома відсутніми нареченими.

Акт передається (надсилається) командиром (керівником), яким його було складено, до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану для складення актового запису про шлюб у паперовій формі та внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відділи державної реєстрації актів цивільного стану чи територіальні органи Міністерства юстиції, до яких передаються (надсилаються) заяви про державну реєстрацію шлюбу чи акти, забезпечують пересилання таких документів до відповідних відділів державної реєстрації актів цивільного стану за допомогою електронних засобів телекомунікації. Оригінали заяв про державну реєстрацію шлюбу чи актів невідкладно передаються до відповідних відділів державної реєстрації актів цивільного стану.

Актовий запис про шлюб складається відділом державної реєстрації актів цивільного стану в день отримання заяви про державну реєстрацію шлюбу від військовослужбовця, зокрема у разі їх отримання за допомогою електронних засобів телекомунікації відповідно до підпункту 4 цього пункту.

На підставі складеного актового запису про шлюб подружжю або одному з них у день звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, яким зареєстровано шлюб, видається відповідне свідоцтво.

Про свої злочинні наміри ОСОБА_5 за допомогою мобільного додатку «Signal» повідомив ОСОБА_6 , якій власне доручив знайти жінку, яка має інвалідність І чи ІІ групи, та домовитись за грошову винагороду про укладення із ним фіктивного шлюбу, що стане підставою його звільнення від військової служби.

В свою чергу ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.08.2023, на виконання злочинної вказівки ОСОБА_5 , підшукала жінку, яка має інвалідність І групи ОСОБА_8 , яка перебуває в уразливому стані через скрутне матеріальне становище та незадовільний стан здоров`я.

В подальшому, з метою реалізації спільного злочинного плану ОСОБА_6 зустрілась у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 22.08.2023 із ОСОБА_7 матір`ю ОСОБА_8 , та повідомила про те, що у випадку її згоди на укладення фіктивного шлюбу між її донькою ОСОБА_8 та сином ОСОБА_6 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 отримає за це грошову винагороду в розмірі 2000 доларів США, чим створять умови звільнення ОСОБА_5 від військової служби. Поруч із тим ОСОБА_6 розповіла ОСОБА_7 деталі укладення фіктивного шлюбу, та остання надала згоду на використання її доньки ОСОБА_8 у якості фіктивної дружини для незаконного звільнення ОСОБА_5 від військової служби.

Також з метою реалізації розробленого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 злочинного плану, остання спільно із ОСОБА_7 організували пакет документів, необхідний для ОСОБА_5 та надіслали його останньому за допомогою поштового зв`язку.

В свою чергу 28.08.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи на військовій службі на Східному напрямку, керуючись злочинним умислом, з метою подальшого звільнення з військової служби, подав заяву безпосередньому керівнику (командиру) про державну реєстрацію шлюбу. Після цього командиром військової частини НОМЕР_1 складено акт про укладення шлюбу в с. Курилівка №4 від 28.08.2023, який скеровано 29.08.2023 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), що за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Коперника, 10.

05.09.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.27 год. ОСОБА_8 , будучи завербованою ОСОБА_7 , за вказівкою останньої прибули до Старосамбірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що за адресою: Львівська область, Самбірський район, місто Старий Самбір, вулиця Галицького Л., будинок, 35, де їх очікувала ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні Старосамбірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримала реквізити для оплати державного мита за послуги оформлення документів, які передала ОСОБА_7 .

В свою чергу ОСОБА_7 , спільно із завербованою ОСОБА_8 направились до АТ «Ощадбанк», що за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, 86, де здійснили вказану вище оплату та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №6 від 05.09.2023, яку передала ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_6 повернулась у приміщення Старосамбірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції де отримала свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 в двох примірниках, внаслідок чого, у ОСОБА_5 виникли підстави для звільнення з військової служби.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що виразились в умисному вербуванні ОСОБА_8 , яка має інвалідність І групи, перебуває в уразливому стані через скрутне матеріальне становище та незадовільний стан здоров`я, укладенні фіктивного шлюбу із останньою, ОСОБА_5 звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_3 регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 12.11.2023 №53-РС з військової служби в запас, відповідно до пункту «г» пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через сімейні обставини (у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи)), чим довели свої злочинні дії до кінця.

27 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №443561493 від 15.09.2025, у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають наступні об`єкти нерухомого майна:

-земельна ділянка із кадастровим номером: :09:001:0111, площею (га): 0.25 власником якої є ОСОБА_6 ;

-будинок, загальною площею (кв.м): 92,6, розташований за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що накладення арешту на майно проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна, та те, що у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушення, вищевказане майно, яке належить ОСОБА_6 на праві власності підлягатиме конфіскації, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт, з позбавленням права відчуження та розпорядження, на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ), а саме:

-земельну ділянку із кадастровим номером :09:001:0111, площею (га): 0.25;

-будинок, загальною площею (кв.м): 92,6, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 18 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11