Провадження № 1-кп/947/532/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000099 від 30.01.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Демидівка, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.09.2023 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області, за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70, 71, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , буди раніше судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи умисел на отримання незаконних прибутків, вирішив вчинити корисливі кримінальні правопорушення, направлені на заволодіння коштами громадян шляхом їх обману під виглядом нібито здачі в оренду квартири через Інтернет не існуючої квартири, з використанням мобільного телефону, у якому встановлений мобільний застосунок «OLX», з доступом до всесвітньої мережі Інтернет.

Так, в період з 10 січня по 21 січня 2024 року, тимчасово проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив низку кримінальних правопорушень при наступних обставинах:

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , в перших числах січня 2024 року на сайті «ОLХ» розмістив оголошення про оренду не існуючої 2-х кімнатної квартири.

Разом із тим, ОСОБА_3 долучив до оголошення фотознімки неіснуючої квартири, які скопіював у мережі Інтернет на сайті «Google», з метою надання ознак правдивості своїм злочинним намірам, шляхом вводу завідомо неправдивої інформації до сайту «OLX», тим самим вчинивши незаконні операції направлені на заволодіння грошовими коштами шляхом обману.

10.01.2024 мешканка м.Івано-Франківська, ОСОБА_5 , з метою оренди квартири, зайшла до мережі Інтернет, на сайт «OLX» на якому зацікавилась оголошенням про оренду 2-х кімнатної квартири, що належить користувачу із контактним телефоном НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_5 вирішила взяти в оренду вищевказану квартиру та зателефонувала на визначений в оголошенні номер телефону. Під час телефонної розмови ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_5 , висунув їй вимогу щодо оренди 2-х кімнатної квартири, тільки в разі здійснення передоплати на загальну суму 1000 гривень. Для здійснення передоплати за оренду квартири, у сумі 1000 гривень, ОСОБА_3 надав ОСОБА_5 реквізити банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_3

10.01.2024 о 16 годині 57 хвилині потерпіла ОСОБА_5 , будучи впевнена в добросовісності намірів ОСОБА_3 з приводу здачі в оренду квартири, через мобільний додаток «Приватбанк», зі своєї банківської карти АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_3 здійснила перерахування коштів в сумі 1000 гривень на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк».

Після цього, ОСОБА_3 , отримав грошові кошти та розпорядився ними на власний розсуд, а саме 10.01.2024 року о 17:15 годин, зняв готівку у розмірі 1000 гривень, за адресою: м.Одеса, вул.Степова, буд.28, залишок на рахунку становив 5 гривень 26 копійок.

Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману, заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами у сумі 1000 гривень, які належать ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , на сайті «ОLХ» в перших числах січня 2024 року на сайті «ОLХ» розмістив оголошення про оренду не існуючої 2-х кімнатної квартири.

Разом із тим, ОСОБА_3 долучив до оголошення фотознімки неіснуючої квартири, які скопіював у мережі Інтернет на сайті «Google», з метою надання ознак правдивості своїм злочинним намірам, шляхом вводу завідомо неправдивої інформації до сайту «OLX», тим самим вчинивши незаконні операції направлені на заволодіння грошовими коштами шляхом обману.

13.01.2024 мешканка м.Івано-Франківська, ОСОБА_6 , з метою оренди квартири, зайшла до мережі Інтернет, на сайт «OLX» на якому зацікавилась оголошенням про оренду 2-х кімнатної квартири, що належить користувачу із контактним телефоном НОМЕР_4 . Після чого, ОСОБА_6 , вирішила взяти в оренду вищевказану квартиру та зателефонувала на визначений в оголошенні номер телефону. Під час телефонної розмови ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_6 , висунув їй вимогу щодо оренди 2-х кімнатної квартири, тільки в разі здійснення передоплати на загальну суму 2500 гривень. Для здійснення передоплати за оренду квартири, у сумі 2500 гривень, ОСОБА_3 надав ОСОБА_6 реквізити банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_3 ..

13.01.2024 о 19 годині 31 хвилині потерпіла ОСОБА_6 , будучи впевнена в добросовісності намірів ОСОБА_3 з приводу здачі в оренду квартири, зі своєї банківської карти АТ «Універсал банк», № НОМЕР_5 здійснила перерахування коштів в сумі 2500 гривень на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк».

Після цього, ОСОБА_3 , отримав грошові кошти та розпорядився ними на власний розсуд, а саме 13.01.2024 року о 19:42 годин, зняв готівку у розмірі 2500 гривень, за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, буд.142А, залишок на рахунку становив 6 гривень 86 копійок.

Надалі, 14.01.2024 року, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_6 повідомив їй, про додаткову передплату за оренду квартири, у сумі 1500 гривень.

14.01.2024 о 10 годині 34 хвилині потерпіла ОСОБА_6 , будучи впевнена в добросовісності намірів ОСОБА_3 з приводу здачі в оренду квартири, зі своєї банківської карти АТ «Універсал банк», № НОМЕР_5 здійснила перерахування коштів в сумі 1500 гривень на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк».

Після цього, ОСОБА_3 , отримав грошові кошти та розпорядився ними на власний розсуд, а саме 14.01.2024 року о 10:38 годин, зняв готівку у розмірі 1400 гривень, за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, буд.142А, залишок на рахунку становив 99 гривень 36 копійок.

Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману, заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами у сумі 4000 гривень, які належать ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , на сайті «ОLХ» в перших числах січня 2024 року на сайті «ОLХ» розмістив оголошення про оренду не існуючої 2-х кімнатної квартири.

Разом із тим, ОСОБА_3 долучив до оголошення фотознімки неіснуючої квартири, які скопіював у мережі Інтернет на сайті «Google», з метою надання ознак правдивості своїм злочинним намірам, шляхом вводу завідомо неправдивої інформації до сайту «OLX», тим самим вчинивши незаконні операції направлені на заволодіння грошовими коштами шляхом обману.

21.01.2024 мешканка м. Івано-Франківська, ОСОБА_7 , з метою оренди квартири, зайшла до мережі Інтернет, на сайт «OLX» на якому зацікавилась оголошенням про оренду 2-х кімнатної квартири, що належить користувачу із контактним телефоном НОМЕР_6 . Після чого, ОСОБА_7 , вирішила взяти в оренду вищевказану квартиру та зателефонувала на визначений в оголошенні номер телефону. Під час телефонної розмови ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_7 , висунув їй вимогу щодо оренди 2-х кімнатної квартири, тільки в разі здійснення передоплати на загальну суму 2000 гривень. Для здійснення передоплати за оренду квартири, у сумі 2000 гривень, ОСОБА_3 надав ОСОБА_7 реквізити банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_3

21.01.2024 о 12 годині 16 хвилині потерпіла ОСОБА_7 , будучи впевнена в добросовісності намірів ОСОБА_3 з приводу здачі в оренду квартири, через мобільний додаток «Приватбанк», зі своєї банківської карти АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_7 здійснила перерахування коштів в сумі 2000 гривень на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк».

Після цього, ОСОБА_3 , отримав грошові кошти та розпорядився ними на власний розсуд, а саме 21.01.2024 року о 12:27 годин, зняв готівку у розмірі 2000 гривень, за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, буд.142А, залишок на рахунку становив 3 гривень 53 копійок.

Надалі, 21.01.2024 року, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном, шляхом обману ОСОБА_7 , повідомив їй, про додаткову передплату за оренду квартири, у сумі 2000 гривень.

21.01.2024 о 12 годині 46 хвилині потерпіла ОСОБА_7 , будучи впевнена в добросовісності намірів ОСОБА_3 з приводу здачі в оренду квартири, через мобільний додаток «Приватбанк», зі своєї банківської карти АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_7 здійснила перерахування коштів в сумі 2000 гривень на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк».

Після цього, ОСОБА_3 , отримав грошові кошти та розпорядився ними на власний розсуд, а саме 21.01.2024 року о 12:55 годин, зняв готівку у розмірі 2000 гривень, за адресою: м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, буд.142А, залишок на рахунку становив 3 гривень 53 копійок.

Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману, заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами у сумі 4000 гривень, які належать ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєних ним злочинів, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованих йому злочинів, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається та просив суворо його не карати.

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що вважає за непотрібне досліджувати всі докази, він розуміє протиправність своїх дій та розкаюється у вчиненому.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України визнав в повному обсязі, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено дослідженні докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку, про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, та обвинувачений дійсно винен в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 зазначеного Пленуму Верховного суду України, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, стадія вчинення кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо.)

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд вважає фактичне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, суд не вбачає.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який скоїв кримінальні правопорушення під час іспитового строку, та вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, а саме у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України.

Постановою слідчого від 20.03.2024 року речовим доказом у справі визнано оптичний компакт-диск формату DVD-R, на якому завантажено відео-файл загальним об`ємом пам`яті 8, 48 МБ, під назвою: 1.Video14.01.2024.

Постановою слідчого від 03.05.2024 року речовим доказом у справі визнано оптичний компакт-диск формату DVD-R, з рухом грошових коштів банківської карти № НОМЕР_2 .

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі, а саме: оптичний компакт-диск формату DVD-R, на якому завантажено відео-файл загальним об`ємом пам`яті 8, 48 МБ, під назвою: 1.Video14.01.2024 та оптичний компакт-диск формату DVD-R, з рухом грошових коштів банківської карти № НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільними позивачами заявлені цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди, а саме: а саме: ОСОБА_7 на суму 4 000 гривень 00 копійок, ОСОБА_6 на суму 4 000 гривень 00 копійок та ОСОБА_5 на суму 1 000 гривень 00 копійок.

Вирішуючи питання про задоволення цивільних позовів ОСОБА_7 на суму 4 000 гривень 00 копійок, ОСОБА_6 на суму 4 000 гривень 00 копійок та ОСОБА_5 на суму 1 000 гривень 00 копійок, суд вважає, що вони підлягають повному задоволенню та стягненню з ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.1166 ЦК України у вказаних в позовах сумах, у зв`язку із визнанням відповідачем позовів, та прийняттям судом такого визнання.

Арешт у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за ч.2 ст.190 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , частину покарання, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.09.2023 року у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі, та остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у справі: оптичний компакт-диск формату DVD-R, на якому завантажено відео-файл загальним об`ємом пам`яті 8, 48 МБ, під назвою: 1.Video14.01.2024 та оптичний компакт-диск формату DVD-R, з рухом грошових коштів банківської карти № НОМЕР_2 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 4 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 4 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 1 000 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1