ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1884/25
Провадження № 1-кп/131/116/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2026 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань №1 в м.Іллінці Вінницької області кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2025 року за № 0000127, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бабин Іллінецького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого пряду ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно обвинувального акта, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2025 року № 73 солдата військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 з 11 березня 2025 року зараховано на тимчасовий облік до військової частини НОМЕР_3 .

24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжується указами Президента України та діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Крім цього, згідно до указаних вище положень захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Пунктами 1, 3 частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Водночас, солдат ОСОБА_4 у порушення вимог ст.ст.17,28,65 Конституції України, ст.ст.1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 14 березня 2024 року (точного часу в ході досудового слідства не встановлено) солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, без поважних причин залишив військову частину в АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 19.08.2025 року.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

14 січня 2026 року прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до Іллінецького районного суду Вінницької області із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст.401 КК України.

В обгрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Разом з тим, в ході судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ч.5 ст.401 КК України та висловив намір повернутися до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

При цому досудовим розслідуванням не встановлено в діяннях ОСОБА_4 складу інших злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Разом з тим, на адресу керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони від командира військової частини НОМЕР_4 надійшла письмову згода на подальше проходження військової служби солдатом ОСОБА_4 .

Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 КК України, а тому відповідно до ч.5 ст.401 КК України його може бути звільнено від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора з клопотанням про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності, а також те, що від командира військової частини НОМЕР_4 отримано письмову згоду про продовження проходження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_4 , прокурор просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження №0000127 від 19.08.2025 року - закрити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. При цьому, просив врахувати, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст.407 та ст.408 КК України не притягувався, добровільно звернувся до прокурора із заявою про намір проходити військову службу, а командир військової частини НОМЕР_4 надав письмову згоду про проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора. Вказав, що бажає продовжити проходження військової служби. Просив задовольнити клопотання прокурора та звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження у зв`язку із добровільним поверненням до військової частини НОМЕР_4 та продовженням проходження військової служби. Розуміє підстави та умови такого звільнення, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави, добровільно надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої ст.284 КПК України.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив задовольнити клопотання прокурора та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, запобіжний захід скасувати.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та письмову згоду командира військової частини НОМЕР_4 , суд вважає, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

07.09.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», згідно якого статтю 401 Кримінального кодексу України доповнено частиною п`ятою такого змісту:

"5. Особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби".

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч.ч.1,2 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність його звернення із клопотанням для продовження проходження військової служби, йому роз`яснені правові підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності, на що він надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України.

ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, які вчинені ним вперше, до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, що підтверджується даними Вимоги про судимість/Довідки № від 21.08.2025 року, добровільно звернувся із клопотанням про його бажання повернутися для проходження військової служби, та про звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до наданої письмової згоди командира військової частини НОМЕР_4 №1102 від 06.01.2026 року, у відповідності до ч.5 ст.401 КК України командування військової частини НОМЕР_4 надає письмову згоду на проходження солдатом ОСОБА_4 військової служби на вакантній посаді у військовій частині НОМЕР_4

Таким чином, вказаними доказами підтверджено наявність всіх підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, раніше до кримінальної відповідальності за ст.407 та ст.408 КК України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити проходити військову службу, за наявності письмової згоди командира військової частини НОМЕР_4 на продовження проходження останнім військової служби, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Частиною 3 ст.288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч.5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Крім того, за положеннями ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Вказане є підставою для прийняття судом рішення про зобов`язання до вчинення визначених дій ОСОБА_4 та командира військової частини НОМЕР_4 .

У зв`язку із викладеним, з огляду на наявність вказаних підстав та умов, на переконання суду, обвинувачений ОСОБА_4 може бути звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Разом з тим, судом встановлено, що під час досудового розслідування щодо підозрюваного/обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 №131/1355/25 від 22 серпня 2025 року слідчим суддею застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання. Означена норма не регулює питання звільнення з-під варти в залі судового засідання підозрюваного/обвинуваченого, якого судом звільнено від кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження з цієї підстави. Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 КПК України визначено таку загальну засаду кримінального провадження, як "забезпечення права на свободу та особисту недоторканність".

Відповідно до частини 4 статті 12 КПК України, яка регулює загальну засаду кримінального провадження «Забезпечення права на свободу та особисту недоторканність»: кожен, хто понад строк, передбачений цим Кодексом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.

Відповідно до статті 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ч.5 ст.205 КПК України встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відтак, після закриття судом кримінального провадження в зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, ухвала про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію на підставі ст. 203 КПК України, а такий обвинувачений, в силу положень ч. 6 ст. 9, ч. 4 ст. 12, ч.5 ст.205, ч. 1 ст. 377 КПК України, підлягає звільненню з-під варти в залі судового засідання.

Оскільки судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст. 203, ч.5 ст.202 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію, і ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ст.ст.5, 44, 401, 407 КК України, ст.ст.182,203,284,285,286,288,369,370,372,395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст.401 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бабин Іллінецького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, - для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2025 року за №0000127, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бабин Іллінецького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , на військовій службі та забезпечити продовження проходження ним військової служби .

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бабин Іллінецького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо підозрюваного/обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000127 від 19 серпня 2025 року скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_7