Справа №949/398/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000002 від 01 січня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Обвинуваченні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленими, шляхом вручення судової повістки, в судове засідання призначене на 18 листопада 2025 року та 03 грудня 2025 року на з`явилися, про причини суд не повідомили.

Суд розцінює вказані дії обвинувачених, як зловживання процесуальними правами та неповагу до суду, у зв`язку із чим у судовому засіданні ініційовано розгляд питання про накладення грошового стягнення на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку ст. 144 КПК України.

Прокурор, вказуючи про невиконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, та непідтвердження поважності причин їх неявки до суду, зазначив про необхідність та доцільність застосування вказаної норми Закону у даному випадку.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечив щодо накладення на обвинувачених грошового стягнення.

З`ясувавши обставини, заслухавши позицію прокурора та потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є накладення грошового стягнення.

Статтею 323 КПК визначено, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 144 КПК України, грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

Грошове стягнення під час судового провадження накладається ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 146 КПК України, під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання. Суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

Згідно положень ст. 139 КПК, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (у даному випадку наявне підтвердження отримання ними повістки про виклик), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик суду.

Встановлено, що обвинувачені про виклик до суду були повідомлені належним чином та своєчасно, однак в судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду невідомі, а тому у даному випадку відсутні підстави для визнання поважними причини неявки обвинувачених на виклик суду.

Причини неприбуття до суду обвинуваченого, без належного їх підтвердження, не вказують про наявність вагомих підстав для невиконання процесуальних обов`язків (зокрема прибувати за викликом до суду у призначений строк), які покладено на обвинуваченого згідно Закону (п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України).

Із урахуванням зазначених обставин, позиції прокурора та потерпілого, до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід застосувати грошове стягнення у розмірі по 2 (два) прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 6056 гривень, на кожного.

Керуючись ст. ст. 131, 134-139, 144, 323 КПК, суд

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орв`яниця Сарненського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000002 від 01 січня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, грошове стягнення у розмірі 2 (двох) прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 6056 гривень (шість тисяч п`ятдесят шість гривень).

Накласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстровано та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000002 від 01 січня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, грошове стягнення у розмірі 2 (двох) прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 6056 гривень (шість тисяч п`ятдесят шість гривень).

Роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 147 КПК, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1