Справа № 496/1406/25
Провадження № 1-кп/496/457/25
У Х В А Л А

31 липня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту,

УСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов вказаний обвинувальний акт.

24.04.2025 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_5 до суду надійшла заява про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 за ст. 356 КК України. Заява обґрунтована тим, що 06.11.2023 року ОСОБА_7 отримав у дар будинок АДРЕСА_1 . В подальшому, будучи належним власником вказаного будинку, ОСОБА_7 реалізував свої права власника щодо ремонту та реконструкції зазначеного нерухомого майна і його продажу. Однак якісь особи, які, начебто, мешкали у цьому будинку, а саме ОСОБА_8 та її донька, які не були зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 , шантажували, погрожували та вимагали сплати їм грошової суми за якимось попереднім договором купівлі-продажу, який укладався ще між первинним власником померлим ОСОБА_9 та на той час ОСОБА_10 . ОСОБА_8 є справжньою шахрайкою, яка не оформивши свої права на вищевказане нерухоме майно, мала намір проживати у будинку без згоди власника. Коли такі наміри не були реалізовані, то ОСОБА_8 вчиняла суспільно-небезпечні дії, які містять в собі ознаки злочинів, передбачених ст. ст. 194, 296 КК України, про що свідчать заяви в порядку ст. 214 КПК України, з якими звертався як ОСОБА_7 , так і попередній власник ОСОБА_9 . Непотріб громадянки ОСОБА_8 , який знаходився у житловому будинку, був переданий їй при працівниках поліції (тобто в їх присутності). ОСОБА_8 була зареєстрована та мешкала за іншою адресою, а саме в АДРЕСА_2 . Попри заяви ОСОБА_7 та попереднього власника ОСОБА_9 до поліції про вчинення неправомірних дій зі сторони ОСОБА_8 , керівники Біляївської окружної прокуратури навмисно надавали вказівки представникам ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеські області не вносити відомості до ЄРДР на підставі вказаних заяв, що чітко підтверджує суб`єктивну посадову заінтересованість керівництва Біляївської окружної прокуратури отримати грошові кошти від власника будинку, тому як вважали, що він отримав право власності без достатніх правових підстав. Так, з грудня 2023 року ОСОБА_7 до органів дізнання, слідства та прокуратури не викликали, а тільки через третіх осіб погрожували повідомили його про підозру, якщо не вирішить питання не надасть грошову винагороду. В подальшому працівники Біляївської окружної прокуратури надали вказівки прокурору ОСОБА_11 організувати складання повідомлення про підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Прокурори Біляївської окружної прокуратури достовірно знали, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою та йому призначено покарання із застосуванням ст. 75 КК України, і якщо у разі повідомлення йому про підозру, а в подальшому визнання його винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 356 КК України, ОСОБА_7 треба буде замінити покарання з іспитового строку на реальне відбування покарання. У сторони захисту є достовірна інформація про те, що повідомлення про підозру у скоєнні злочину ОСОБА_7 було підготовлене з порушенням норм КПК України і вручене теж з порушенням, що було зроблено, а потім і всупереч нормам діючого КПК України було складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 з порушення ст. ст. 290, 291 КК України. Обвинувальний акт не містить в собі реальний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, тому як правовідносини, які склалися за своїм змістом та формою є цивільно-правовими. Ще на стадії досудового розслідування сторона захисту заявляла клопотання про проведення допиту осіб, покази яких мали та мають велике значення для встановлення об`єктивної істини: покази ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ін. Всі ці особи не були допитані, але обвинувальний акт було складено, і з його змісту не вбачається повноцінний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України в діях ОСОБА_7 . За таких обставин сторона захисту вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти задоволення заяви захисника заперечував та пояснив, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, в ньому викладені всі обставини, які прокурор вважає встановленими, а тому вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні на задоволенні заяви наполягав, посилаючись на обставини, викладені в заяві, та просив суд повернути прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ст. 356 КК України, відтак вважав за неможливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримав заяву свого захисника.

Приймаючи до уваги думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000084 від 08.04.2024 року, відносно ОСОБА_7 за ст. 356 КК України, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як убачається з обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, а також він підписаний уповноваженими на те особами, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зі змісту направленого прокурором до суду обвинувального акту вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_7 .

За таких підстав суд доходить висновку про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в обвинувальному акті складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, суд зазначає, що кримінальний процесуальний закон не наділяє суд повноваженнями до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати його формулювання, викладати в інший спосіб, або констатувати неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого. У протилежному випадку, це призведе до порушення принципу змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій у ході судового розгляду.

У той же час, суд звертає увагу, що за змістом закону фактичні обставини викладаються так, як їх встановив прокурор за результатами досудового розслідування, і зазначається ним ті обставини, які, на думку останнього, містять важливі для формулювання обвинувачення факти, що підлягають доказуванню в межах даного кримінального провадження. На підставі цього прокурор на власний розсуд здійснює кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акту, так само здійснення правової кваліфікації належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати змінити їх виклад.

Таким чином правильність викладу фактичних обставин, формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті, тоді як у підготовчому судовому засіданні вирішується лише питання можливості призначення судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акту.

Щодо доводів сторони захисту про неповноту досудового розслідування суд, враховуючи стадію судового провадження - підготовче провадження, зазначає, що будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.

На даній стадії судового провадження суд позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку по суті повноти досудового розслідування, оскільки об`єктивне з`ясування всіх обставин справи здійснюється судом на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Суд наголошує на тому, що під час підготовчого провадження, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності, тощо, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності. На стадії підготовчого судового засідання суд вирішує лише питання відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до ст. 291 КПК України, та підстав для повернення обвинувального акту прокурору, які зазначені в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд дійшов висновку про те, що вказані стороною захисту в заяві обставини та доводи не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, у зв`язку з чим суд вважає, що заява захисника задоволенню не підлягає.

Під час підготовчого судового засідання судом не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, дане кримінальне провадження підсудне Біляївському районному суду Одеської області, а тому суд вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку (не тяжкого злочину), а тому суд вважає за необхідне доручити органу пробації складення досудової доповіді.

Керуючись ст. ст. 291, 314-316, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику обвинуваченого ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, у відкритому судовому засіданні, з урахуванням часу на складання досудової доповіді та черговою відпусткою судді, на 17 вересня 2025 року на 09 год 30 хв.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Доручити Одеському районному відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області складення досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , для долучення до матеріалів кримінального провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає (заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду).

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1