УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0004096 від 07.10.2024, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просив скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 05.08.2025 у справі № 761/31797/25, а саме: Моноблок марки «Apple iMac» 1 шт.; Моноблоки марки «LENOVO» 3 шт.; Мобільні телефони різних марок 15 шт.; Системні блоки марки «DELL» 4 шт.; Системні блоки марки «FUJITSU» 99 шт.; Ноутбук марки «HP» 1 шт.

В обґрунтування клопотання вказано, що арешт було накладено не обґрунтовано, в його необхідності на даний час відпала потреба, а вилучене під час обшуку майно не є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Представник власника майна подав до суду заяву, в якій клопотання про скасування арешту підтримав та просив здійснювати розгляд без його участі.

Прокурор також подав заяву про розгляд клопотання без його участі та просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0004096 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2025 у справі № 761/31797/25, накладено арешт на майно, вилучене 22.07.2025 року в ході проведення обшуку нежитлового приміщення, розташованого на 3 поверсі нежилого будинку літ. А загальною площею 3082,3 кв.м. (реєстраційний номер майна 00).

Під час вирішення питання про накладення арешту на вказане майно слідчий суддя встановив, що вилучені під час проведення обшуку речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому, накладення арешту на вказане майно має суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин у кримінальному провадженні і є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя зауважує, що розгляд клопотання про скасування арешту майна не є формою перегляду законності та обґрунтованості ухвали про його накладення.

Механізм скасування арешту передбачає перевірку нових доводів, обставин чи доказів, які стали відомі чи з`явилися після накладення арешту та можуть поставити під сумнів висновки суду щодо необхідності застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження. Водночас такі нові обставини мають бути належним чином підтверджені та поставити під сумнів обґрунтованість висновків суду, викладених в ухвалі про накладення арешту.

Натомість, у поданому клопотанні не наведено жодних нових доводів чи фактів, які б свідчили про зміну обставин кримінального провадження або могли б вплинути на попередні висновки слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 05.08.2025, що дає суду підстави дійти до висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала та арешт накладено обґрунтовано.

Окрім того, не доведено, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту, оскільки провадження у цьому кримінальному провадженні на даний час не закінчено та не завершено, а арешт було накладено для забезпечення збереження речових доказів, рішення про які згідно з ч. 4 ст. 374 КПК України приймається за результатами остаточного рішення суду.

Подальше збереження раніше застосованих умов накладення арешту на майно є співмірним із завданнями застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріали, встановлено, що арешт було накладено обґрунтовано, а втручання органу досудового розслідування у право власності обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання внаслідок відсутності підстав, визначених статтею 174 КПК України для скасування арешту майна, про які зазначає представник власника майна.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0004096 від 07.10.2024 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1