Номер провадження 1-кс/754/63/26
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2026 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого Деснянського УП ГУ НП в м. Києві про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001663 від 30.05.2025,

в с т а н о в и в :

16.12.2025 до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого Деснянського УП ГУ НП в м. Києві про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001663 від 30.05.2025.

Скаргу мотивує тим, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001663 від 30.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

07.07.2025 адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернувся до слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві з клопотанням про визнання останніх потерпілими та допит їх, як потерпілих.

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві від 10.07.2025 відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання.

У судове засідання особи, які подали скаргу та слідчий не з`явились, подали до суду заяви про розгляд за їх відсутності. Матеріали кримінального провадження надані суду лише 02.02.2026.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя, дійшов до такого висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 ч. 1 КПК України.

Згідно ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим Деснянського УП ГУ НП в м. Києві було розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерплими у кримінальному провадженні та постановлено відповідну постанову, якою відмовлено у задоволенні клопотання.

Слідчий, відмовляючи в задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженню №0001663 від 30.05.2025, в постанові від 10.07.2025 визначив мотиви, за яких ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування не може з об`єктивних причин бути залучено як потерпілих. Також слідчий вказав, що на даний час в ході досудового розслідування кримінального провадження не отримано достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будь-якої шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, внаслідок можливих неправомірних дій, у зв`язку з чим відсутні підстави для залучення останнього у якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні та допиту в якості потерпілого.

Положення ст. 55 КПК України визначають поняття потерпілого в кримінальному провадженні, визначають його ознаки, причинно-наслідковий зв`язок виникнення прав та обов`язків в особи на присвоєння такого статусу та обставини за яких в особи виникає таке право.

Отже, поняття потерпілого визначено в КПК України чітко потерпілий це фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Конституцією України передбачено обов`язок держави утверджувати і забезпечувати права та свободи кожної людини. У зв`язку з цим важливого значення набуває точне й однакове застосування судами норм кримінально-процесуального законодавства, якими визначено права потерпілих від злочинів.

КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим в разі неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально правової характеристики кримінального правопорушення, у разі відсутності шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення прокурора / слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, що слідчим було дотримано.

З аналіз змісту ч. 5 ст. 55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор повноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особи потерпілою або відмовою в такому визнанні.

Відповідно до вимог ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Чинний КПК України не надає права слідчому судді перебирати на себе повноваження слідчого приймати замість останніх осіб будь-які процесуальні рішення, віднесені виключно до компетенції уповноважених осіб органу досудового розслідування.

Ухвалення слідчим суддею рішення, яким було б зобов`язано слідчого вчинити конкретну дію, вказувало б на втручання в процесуальні повноваження слідчого, про що зазначено також у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 522/7836/21 від 01.12.2022 .

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий шяхом направлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повісток викликає їх на допит для надання можливості надати покази та належні документи, однак останні на виклики слідчого не зявляються.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання від 10.07.2025 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1