ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9665/25
провадження № 1-кп/753/1730/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши під час підготовчого судового засідання в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001647 від 08.11.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

в с т а н о в и в:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 прокурор обґрунтував тим, що встановлені ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме передбачені пунктами 1, 5. У обґрунтування клопотання звернув увагу на те, що обвинувачений своєю поведінкою, яка полягала у свідомому ухиленні від явки до суду та неодноразове вчинення кримінальних правопорушень після засудження за аналогічні кримінальні правопорушення, довів наявність ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обвинувачений заперечував проти продовження запобіжного заходу, зазначив, що усвідомив свою протиправну поведінку, наразі проходить лікування від наркотичної залежності, просить не позбавляти його волі.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

14 травня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва із Дарницької окружної прокуратури міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором, з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

У судові засідання, призначені на 26 травня, 10 та 24 червня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку із неприбуттям обвинуваченого до суду, прокурор заявляв клопотання про здійснення примусового приводу.

Проте, у підготовче судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, а до суду надійшов рапорт, відповідно до якого уповноваженими працівниками Дарницького УП ГУНП у м. Києві ухвалу суду про привід не виконано належним чином через відсутність обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем свого проживання у м. Києві.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.06.2025 оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15 січня 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. п.п. 1,2 ч.1, п.п. 2,3 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_4 не став на облік до органу з питань пробації.

Також судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 01 квітня 2025 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, від виконання якого ОСОБА_4 також ухиляється.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З огляду на викладене суддя визнає обґрунтованими доводи клопотання про існування ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, вірогідність яких є досить високою.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення суд оцінює як високий, оскільки, обвинувачений ніде не працює, також суд враховує, що обвинувачений, будучи засудженим за аналогічні кримінальні правопорушення та не відбувши за них покарання належних висновків не зробив та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.

Поведінка обвинуваченого після скерування обвинувального акту до суду, а саме його систематична неявка у судові засідання, перебування у розшуку, ухилення від відбування покарань, за попередніми вироками, також оцінюються судом як підтвердження існування ризику переховування від суду.

На підставі вищевикладеного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Суд, при постановленні даної ухвали, керуючись ч.3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, характер та ступінь ризиків, визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись статтями 314, 315, 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 20.11.2025 включно.

Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі суду.

Визначити заставу, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого на строк до 20.11.2025 обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися з м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1