КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 19.09.2025,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 19.09.2025 повернуто скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зміст скарги не відповідає п.1 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки п.1 ч.1 ст.303 КПК України не передбачено можливість подання колективної скарги від імені декількох володільців майна. Також зі змісту зазначених адвокатом ОСОБА_5 ухвал слідчого судді не вбачається, що слідчий суддя зобов`язав прокурора або слідчого негайно повернути власникам тимчасово вилучене майно. Крім того, не надано доказів того, що власники майна зверталися до СУ ГУНП у м. Києві з вимогами про повернення майна, а зі змісту скарги фактично неможливо встановити ким саме було допущено бездіяльність, яка оскаржується.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_5 подав в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ухвалами слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна - транспортних засобів, які належать ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Вказує, що до СУ ГУНП у м. Києві було скеровано клопотання про виконання ухвали та повернення майна, однак слідчим/прокурором не вчинено жодної дії, спрямованої на повернення майна.

В судове засідання апеляційного суду учасники провадження не з`явилися, повідомлялися належним чином, адвокат ОСОБА_5 подав заяву про здійснення апеляційного розгляду без його участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Повертаючи вказану скаргу, слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що п.1 ч.1 ст.303 КПК України не передбачено можливість подання колективної скарги від імені декількох володільців майна, а з резолютивної частини ухвал слідчого судді не вбачається, що прокурора або слідчого було зобов`язано негайно повернути власникам тимчасово вилучене майно, крім того не надано доказів того, що власники майна зверталися до СУ ГУНП у м. Києві з вимогами про повернення майна.

Ухвалами слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.09.2025 відмовлено в задоволенні клопотань прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024, а саме транспортних засобів, власниками яких є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , отже дані транспортні засоби є тимчасово вилученим майном.

Положеннями ч.3 ст.173 КПК України передбачено, що відмова в задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.3 ст.169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді про неможливість подання скарги від імені декількох володільців майна, оскільки КПК України не містить такої заборони, а скарга має спільний предмет оскарження і подана на бездіяльність слідчого, прокурора в рамках одного кримінального провадження.

Частина 2 ст.304 КПК України передбачає виключний перелік підстав, з яких скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора може бути повернута особі, яка її подала.

Отже висновок слідчого суді про необхідність повернення скарги адвоката ОСОБА_5 з наведених вище підстав є необґрунтованим та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 19.09.2025 - скасувати та призначити новий розгляд у Голосіївському районному суді м. Києва.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3