Справа № 588/2100/25
Провадження № 1-кп/588/211/25
У Х В А Л А

про закінчення підготовчого провадження та

призначення до судового розгляду

04 грудня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6

захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025 за №0000139, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Погреби Тетіївського району Київської області, громадянин України, освіта професійно-технічна, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 121, частиною 3 статті 135 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Олексине Охтирського району Сумської області, громадянин України, освіта професійно-технічна, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 121, частиною 3 статті 135 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 28.11.2025 у цьому кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000139 від 03.06.2025 Тростянецьким районним судом Сумської області ухвалою по справі №588/983/25 від 06.06.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжні захід у вигляді тримання під вартою, які ухвалами Зарічного районного суду м.Суми неодноразово продовжувалися, остання від 24.10.2025 строком до 05.12.2025 року включно без визначення застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловила думку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначивши про відсутність підстав для прийняття судом рішень про повернення обвинувального акту прокурору, закриття кримінального провадження чи надіслання його за територіальної підсудністю до іншого суду.

Обвинувачені та їх захисники не заперечили проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася надіслала заяву про проведення підготовчого судового засідання та всіх наступних без її участі, вказала, що цивільний позов заявляти не буде з особистих міркувань.

Разом з обвинувальним актом прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на шістдесят діб без визначення розміру застави. В клопотанні про продовження запобіжного заходу було вказано прокурором як ризик передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: «незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні», продовжує існувати, виходячи з того, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може впливати на них, а враховуючи той факт, що він вчинив інкримінований йому злочин, а саме спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, свідки можуть сприймати його погрози реально. Крім цього, ОСОБА_4 ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи, у яких містяться протоколи допиту зазначених потерпілого та свідків. Відтак, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на свободі, матиме можливість впливати на вказаних вище свідків шляхом вмовлянь та/або погроз для зміни ними (відмови) показань.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: «вчинити інше кримінальне правопорушення» продовжує існувати у зв`язку з тим, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень. Вказане свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій, антисуспільну поведінку та достатньо обґрунтованих підстав вважати, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_4 продовжить свою девіантну поведінку та може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу на теперішньому етапі досудового розслідуванні неможливо, оскільки, врахування тяжкості кримінальних правопорушень має свій раціональний зміст, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинені кримінальні правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати виконанню завдання кримінального провадження у контексті статті 2 КПК України.

Запобігти настанню зазначених вище ризиків неможливо шляхом застосуванням до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки:

- запобіжний захід - особисте зобов`язання не може бути обраний відносно ОСОБА_4 , так як його особистість не заслуговує на довіру і підстав вважати, що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки в слідства не має, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може продовжувати свою злочинну діяльність, а також особисто може чинити тиск на свідків з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин;

-запобіжний захід - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_4 , так як відсутні особи, які можуть виступити в ролі його поручителів, які забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать його належну поведінку, перебуваючи на свободі підозрюваний може продовжувати свою злочинну діяльність, а також може чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин;

-запобіжний захід - застава не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки останній вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілого; До того ж, на даний час відсутні будь-які відомості про наявність грошових коштів у ОСОБА_4 , що можуть бути обернуті в рахунок застави, джерела отримання таких коштів

- запобіжній захід - домашній арешт не може бути застосований до ОСОБА_4 , так як при застосуванні запобіжного заходу домашній арешт, є ймовірність, що останній буде порушувати обраний запобіжний захід, може продовжувати свою злочинну діяльність, а також може чинити тиск на свідків з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення

Крім того, застосування такого запобіжного заходу передбачає покладення відповідних обов`язків на органи внутрішніх справ щодо контролю за поведінкою обвинуваченого за місцем проживання, що є ускладненим у зв`язку із наявним воєнним станом та збройною агресією у країні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб без визначення розміру застави не заперечували.

Також прокурор ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 строком на шістдесят діб без визначення розміру застави. В клопотанні про продовження запобіжного заходу було вказано прокурором як ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: «переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду» продовжує існувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Усвідомлення підозрюваним невідворотності вказаного покарання, суворості покарання за вчинення інкримінованого йому злочину дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може вдатись до спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, щоб уникнути покарання.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: «незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні», продовжує існувати, виходячи з того, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може впливати на них, а враховуючи той факт, що він вчинив інкримінований йому злочин, а саме спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, свідки можуть сприймати його погрози реально. Крім цього, ОСОБА_5 ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи, у яких містяться протоколи допиту зазначених свідків. Відтак, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на свободі, матиме можливість впливати на вказаних вище свідків шляхом вмовлянь та/або погроз для зміни ними (відмови) показань.

Ризик передбачений пунктом 5 частин 1 статті 177 КПК України, а саме: «вчинити інше кримінальне правопорушення» продовжує існувати у зв`язку з тим, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних кримінальних правопорушень. Вказане свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій, антисуспільну поведінку та достатньо обґрунтованих підстав вважати, що, перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_5 продовжить свою девіантну поведінку та може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу на теперішньому етапі неможливо, оскільки, врахування тяжкості кримінальних правопорушень має свій раціональний зміст, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинені кримінальні правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_5 може перешкоджати виконанню завдання кримінального провадження у контексті статті 2 КПК України.

Запобігти настанню зазначених вище ризиків неможливо шляхом застосуванням до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки:

-запобіжний захід - особисте зобов`язання не може бути обраний відносно ОСОБА_5 , так як його особистість не заслуговує на довіру і підстав вважати, що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки в слідства не має, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може продовжувати свою злочинну діяльність, а також особисто може чинити тиск на свідків з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин;

-запобіжний захід - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_5 , так як відсутні особи, які можуть виступити в ролі його поручителів, які забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать його належну поведінку, перебуваючи на свободі підозрюваний може продовжувати свою злочинну діяльність, а також може чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин;

-запобіжний захід - застава не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки останній вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілого. До того ж, на даний час відсутні будь-які відомості про наявність грошових коштів у ОСОБА_5 , що можуть бути обернуті в рахунок застави, джерела отримання таких коштів;

- запобіжній захід - домашній арешт не може бути застосований до ОСОБА_5 так як при застосуванні запобіжного заходу домашній арешт, є ймовірність, що останній буде порушувати обраний запобіжний захід, може продовжувати свою злочинну діяльність, а також може чинити тиск на свідків з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, застосування такого запобіжного заходу передбачає покладення відповідних обов`язків на органи внутрішніх справ щодо контролю за поведінкою обвинуваченого за місцем проживання, що є ускладененим у зв`язку із наявним воєнним станом та збройною агресією у країні.

Враховуючи викладене прокурор посилалася на те, що приймаючи до уваги, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 закінчується 05.12.2025, однак судовий розгляд кримінального провадження тільки розпочинається, судом не встановлені всі фактичні обставини скоєних обвинуваченими злочинів, потерпілий та свідки не допитані, закінчити розгляд кримінального провадження до вказаної дати в суді не представляється за можливе тому вважала, що клопотання підлягають задоволенню.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні подала клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із покладенням на нього наступних обов`язків: не відлучатися із міста без дозволу суду , повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Захисник посилалася на те, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України стороною обвинувачення не підтверджуються, доказів незаконного тиску на свідків, потерпілу у сторони обвинувачення не мається, потерпіла не заявляє претензії обвинуваченому ОСОБА_5 , як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які давно зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення.

ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочин останній не збирається. Також, ОСОБА_5 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні спричиненні легких тілесних ушкоджень та залишенні в небезпеці потерпілого визнає, не визнає нанесення тяжких тілесних ушкоджень. На думку захисника немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність. Водночас, він є працюючою особою, має постійне місце роботи та проживання, стабільний дохід, хоча раніше і був судимий, проте вони не відносяться до категорії інкримінованих. За вчинений раніше злочин він повністю поніс покарання та сторона обвинувачення не може обґрунтовувати своє клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тим, що підозрюваний вже раніше був судимим, бо судимість знята та погашена в установленому законом порядку. Також обвинувачений не намагатиметься переховуватись, а сприятиме суду у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчилась та він міг продовжувати спокійно жити далі. Крім цього, ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, а саме проживає з цивільною дружиною, одноособово виховує доньку, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, до затримання офіційно працював і під час перебування в СІЗО також працював.

ОСОБА_5 тримається під вартою з 06.06.2025 року, майже півроку, і саме у зв`язку з довготривалим досудовим розслідуванням.

У клопотанні прокурором вказано, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано до ОСОБА_5 , так як на думку прокурора є ймовірність, що останній буде порушувати обраний запобіжний захід, може продовжувати свою злочинну діяльність, а також може чинити тиск на свідків з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, але жодного доказу вказаним обставинам прокурором у клопотанні не зазначено.

Захисник ОСОБА_7 вважала,що застосування цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_5 буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження. Оскільки обвинувачений має постійне місце проживання у АДРЕСА_4 , що знаходиться на досить значній відстані від с. Печини, де проживають свідки.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор підтримала клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб. Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт повністю заперечила, вважала доводи необґрунтованими, з підстав викладених у клопотанні про продовження запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов таких висновків.

За приписами частин 1 та 2 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що Тростянецьким районним судом Сумської області ухвалами по справі №588/983/25 від 06.06.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжні захід у вигляді тримання під вартою, які ухвалами Зарічного районного суду м.Суми неодноразово продовжувалися, останні від 24.10.2025 строком до 05.12.2025 року включно без визначення застави.

Таким чином на даний час судовий розгляд по суті не розпочато, не досліджено письмові докази сторони обвинувачення, не допитані свідки та обвинувачені, у вказаному судовому засіданні вирішується питання про закінчення підготовчого провадження та призначення до судового розгляду.

Вирішуючи питання про подальше тримання обвинувачених під вартою суд враховує наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Оцінюючи ризик впливу на свідків та потерпілу суд виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша та друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень та дослідження їх судом. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність залишення обвинувачених запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Доводи захисника ОСОБА_5 про доцільність застосування домашнього арешту через віддаленість місця його проживання від місця проживання потерпілої та свідків суд вважає необґрунтованими через те, що обидва населені пункти (Олексино та Печини) належать до Тростянецької міської громади Охтирського району Сумської області. Відстань між ними автомобільними шляхами складає близько 23 км.

Посилання захисника ОСОБА_5 на відсутність у нього намірів переховуватись від суду та ухилятись від органів слідства та впливати на свідків суд вважає не доведеними через те, що такі ризики були нівельовані затриманням одразу після події, яка стала підставою для початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , яка, як з`ясовано, проживає окремо разом з бабусею.

Розглядаючи можливість застосування альтернативного більш м`якого запобіжного заходу та вирішуючи клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд виходить з таких мотивів.

Домашній арешт згідно із статтею 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Запобіжний захід відповідно до частини 2 статті 131 КПК України є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З наданих сторонами пояснень та доказів не можна зробити висновок, що станом на дату підготовчого засідання відбулось істотне зниження ризиків встановлених ухвалами слідчого судді, якими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком до 05.12.2025 року включно.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на строк 60 днів підлягає задоволенню.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства групою осіб, а також залишенні без допомоги з кваліфікуючою ознакою спричинення смерті людини, з огляду на вимоги частини 4 статті 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт, подані клопотання та додані до них матеріали, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Тростянецькому районному суду Сумської області, під час підготовчого судового засідання не установлено підстав для прийняття рішень про закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом учасників кримінального провадження.

Клопотань відповідно до пункту 4 частини 2 статті 315 КПК України учасники провадження не подали.

За таких обставин, керуючись положеннями статей 314-316, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025 за №0000139, відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 121, частиною 3 статті 135 КК України, на 11 годину 00 хвилин 11 грудня 2025 року у залі судових засідань Тростянецького районного суду Сумської області (адреса: вул.Миру, 9, м.Тростянець, Сумська область).

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 01 лютого 2026 року включно без визначення застави.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Викликати у судове засідання прокурора та захисників обвинувачених, повідомити потерпілу.

Обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доставити з Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" до Тростянецького районного суду Сумської області для участі у судовому засіданні.

Ухвала в частині продовження обвинуваченим строку тримання під вартою може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Повний текст ухвали складено 04.12.2025 року.

Суддя ОСОБА_1