н/п 1-кп/953/1118/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 01.08.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Водолага Харківської обл., громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який не має на утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку, не є інвалідом та військовослужбовцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 13.01.2020 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

30.07.2025 близько 15.30 години, ОСОБА_3 , перебуваючи біля станції метро «Студентська», що знаходиться на території Київського району міста Харкова, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 307, де у нього на грунті особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт з раніше йому знайомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході раптово виниклого словесного конфлікту, ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого зі спини, зробив обхват його шиї передпліччям та почав душити, після чого повалив його на лівий бік до землі. Знаходячись зверху потерпілого в положенні стоячи, обличчям до нього, схилившись до його обличчя, наніс останньому один удар кулаком правої руки у праву скроню голови, після чого одразу наніс ще один удар кулаком правої руки під праве око з правого боку.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна у ділянці проекції правого скронево-нижньощелепного суглобу, у ділянці нижньої повіки правого ока, які згідно з п.п. 2.3.2.б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов не заявлено та надано заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , захисником якого є адвокат ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора ОСОБА_6 , в порядку ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченою ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , передбачене ч.1 ст.125 КК України, є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 має середню спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, проходить випробувальне стажування для подальшого оформлення на постійну роботу у ФОП ОСОБА_8 , на утриманні неповнолітніх дітей, осіб похилого віку не має, не є інвалідом та військовослужбовцем, має зареєстроване місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше неодноразово судимий, останній раз 13.01.2020 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. 22.09.2023 звільнений з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25) за відбуттям строку покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його вид, суспільну небезпечність та наслідки, вищезазначені дані щодо особи обвинуваченого, який є особою середнього віку, на утриманні неповнолітніх дітей, осіб похилого віку не має, не працевлаштований, раніше судимий, його поведінку до вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання.

Указані відомості дають підстави для призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченою санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченим, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя - ОСОБА_1