Провадження №3-зв/824/49/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника Енергетичної митниці - ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 08 серпня 2025 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50% товару у розмірі 12602,60 грн.

Не погодившись з прийнятою постановою адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

Згідно даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 серпня 2025 року визначено головуючого суддю ОСОБА_4

15 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника Енергетичної митниці - ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду справи №758/4612/25.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 посилається на ту обставину, що в провадженні судді ОСОБА_4 перебуває справа №758/4612/25 щодо розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 08 серпня 2025 року стосовно притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МКУ.

Також ОСОБА_3 указує, що, в провадженні цього самого судді перебувала апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 08 серпня 2025 року у справі №758/4614/25 стосовно притягнення ОСОБА_5 . Під час розгляду справи №758/4614/25 - 09.09.2025 року, за тих самих учасників справи - адвоката ОСОБА_7 , особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та представників Енергетичної митниці ОСОБА_3 та ОСОБА_8 була розглянута апеляційна скарга ОСОБА_5 . За результатами прискореного розгляду справи винесено готову постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, а постанову Подільського районного суду м. Києва скасовано, провадження закрито.

Вказує, що після розгляду справи №758/4614/25 в той же день 09 вересня 2025 року на розгляді судді ОСОБА_4 перебувала справа №758/4619/25 за участі тих самих учасників та в якій Енергетичною митницею заявлено відвід судді ОСОБА_4 . Станом на день подання цієї заяви про відвід заяву про аналогічний відвід у справі № 758/4619/25 не було розглянуто.

На думку заявника, суддя ОСОБА_4 не може розглядати справу №758/4612/25 об`єктивно та неупереджено, оскільки вже має сформоване ставлення відносно учасників справи, та особисте внутрішнє переконання у розгляді цієї категорії справ за участі цих самих учасників справи.

Додатково вказує, що на розгляді судді ОСОБА_4 наявні кілька справ за участі саме цих учасників справи у цій категорії справи, одна з яких розглянута.

Зазначає, що Енергетична митниця під час дії воєнного стану вживає усіх можливих заходів задля захисту інтересів Держави.

Посилається на постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2025 року у справі №758/10582/24.

Мотивуючи наведеним, просить відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду апеляційної скарги у справі №758/4622/25.

В судове засідання представник Енергетичної митниці не з`явився, про причини неявки не повідомив.

ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 проти задоволення заяви заперечував.

Дослідивши матеріали справи та мотиви заявленого відводу, суд робить такий висновок.

Згідно положень частини 1 статті 2 КУпАП, частини 2 статті 7 КУпАП, статей 9, 129 Конституції України, при вирішенні питання про відвід судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не регламентовано нормами КУпАП, є підстави для застосування аналогії закону у вигляді норм КПК України, а питання про відвід слід вирішувати в порядку статей 75, 76, 80, 81 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому частиною 3 статті 35 КПК України.

Так, статтею 75 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді справи, а статтею 76 КПК України визначено випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

До таких обставин відносяться випадки, коли: 1) суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) суддя брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо суддя особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості; 5) у випадку встановлення порушення порядку визначення судді для розгляду справи (стаття 75 КПК України).

Відвід повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

В рішенні Європейського суду у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п.1 ст.6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.93, та "Ветштайн проти Швейцарії" заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10.06.96). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення "Ветштайн проти Швейцарії).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

При цьому, відповідно до статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Апеляційний суд зазначає, що за загальним принципом судочинства існує презумпція неупередженості судді, протилежне підлягає доведенню особою, якою заявлений відвід.

Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Такі обставини визначені у статті 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (частина 1 статті 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (частина 2 статті 80 КПК України).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Із змісту поданої заяви убачається, що доводи відводу фактично зводяться до незгоди заявника із діями судді ОСОБА_4 та прийнятими ним рішення в іншій справі, а також із висновками, які зроблено суддею при розгляді іншої справи за тих самих учасників справи.

Слід зауважити, що обставини кожної справи є унікальними та підлягають розгляду судом в кожному окремому випадку в індивідуальному порядку. Таким чином, певний результат розгляду однієї справи не є безумовною підставою для вирішення іншої справи за участі тих самих учасників справи з аналогічним результатом розгляду цієї іншої справи.

Висновки, викладені судом в судовому рішенні при розгляді іншої справи, не свідчать про необ`єктивність та упередженість судді та не можуть слугувати підставою для відводу. Посилання на сформованість правової думки судді в даній конкретній справі є недоведеним припущенням заявника та не свідчить про упередженість суду.

З урахування наведеного, судом не установлено підстав для відводу судді ОСОБА_4 відповідно до приписів статті 75 КПК України, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, відтак заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 80 КПК України, статтями 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Енергетичної митниці ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у справі №758/4612/25 відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1