справа № 752/4080/25
У Х В А Л А

24.12.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000001, відомості щодо якого внесені 03.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2025 у справі №752/4080/25 (провадження №: 1-кс/752/3660/25), а саме з мобільного телефону «Iphone 14Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_4 ; ноутбуку «ASUS Vivo Book», модель: S533j, серійний номер: 12М LBNOCV15V551484.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат зазначив, що необхідність скасування арешту обґрунтовує тим, що власником майна - ОСОБА_5 було надано доступ до майна та інформації, яка зберігається на мобільному телефоні та техніці, при цьому вилучена техніка не є об`єктом отриманим в результаті вчинення кримінального правопорушення і не є засобом чи знаряддям його вчинення, тобто не відповідають поняттю речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України. Окрім того, з моменту вилучення майна пройшло достатнього часу для копіювання інформації з вилученої техніки, а тому вилучене майно має бути повернуте його власнику.

Слідчий суддя, заслухавши обґрунтування представника власника майна, який підтримав подане клопотання з підстав викладених вище, прокурора який заперечував щодо скасування арешту, зазначивши, що досудове розслідування триває, вилучене майно визнано речовим доказом та проводяться ряд експертиз у кримінальному провадженні.

Дослідивши вказане клопотання та копії доданих до нього матеріалів, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Зокрема, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), який застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК України).

Зі змісту положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000001, відомості щодо якого внесені 03.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

22.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду мю Києва проведено обшук приміщення за місцем проживання регіонального менеджера з розвитку ТОВ «Аметрин ФК» () ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 , під час якого було виявлено та вилучено вказаний мобільний телефон та ноутбук, про що зазначено у протоколі обшуку.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2025 у справі №752/4080/25 (провадження №: 1-кс/752/3660/25), накладено арешт на майно, яке вилучене 22.04.2025 під час проведення обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де проживає регіональний менеджер з розвитку ТОВ «Аметрин ФК» () ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон «Iphone 14Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_4 ; ноутбук «ASUS Vivo Book», модель: S533j, серійний номер: 12М LBNOCV15V551484, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Отже, слідчий суддя, накладаючи арешт, виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вилучене майно за вказаною адресою відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та відповідають ознакам речових доказів.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями частини 1 стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому, доводи адвоката ОСОБА_4 , які викладені в клопотанні про скасування арешту майна та зазначені в судовому засіданні не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2025 у справі №752/4080/25 (провадження №: 1-кс/752/3660/25).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000001, відомості щодо якого внесені 03.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1