Номер провадження 1-кс/205/1924/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001205 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

ВСТАНОВИВ :

До Новокодацького районного суду міста Дніпра 02 жовтня 2025 року надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001205 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, яке направлено до суду засобами поштового зв`язку 30.09.2025 згідно відмітки на поштовому конверті.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001205 від 29.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.09.2025 до відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 29.09.2025 близько 12.00 год. гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом віджиму вікна проник до приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно, що належить заявнику, в умовах воєнного стану.

За даним фактом 29.09.2025 року розпочато кримінальне провадження №0001205 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1 85 КК України.

29.09.2025 громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку, передбаченому ст.ст. 40, 104, 131, 132, 207, 208-211, 213 КПК України. На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України було проведено обшук затриманого ОСОБА_6 , під час якого, з правої внутрішньої кишені куртки одягненої на ОСОБА_6 виявлено та вилучено грошову купюру номіналом 2 долари № К 06832042А - запаковано до спец.пакету РSР 1361720, з правої задньої кишені штанів одягнених на ОСОБА_6 виявлено та вилучено каблучку з металу жовтого кольору - запаковано до паперового конверту, які було вилучено в передбаченому КПК України порядку.

Вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідно до постанови слідчого від 30.09.2025.

На підставі викладеного з метою збереження вказаних речових доказів у даному кримінальному провадженні, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду клопотання у їх відсутність, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК.

Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Вказані вимоги кримінального процесуального закону при поданні клопотання про арешт майна, слідчим виконані належним чином, а тому клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

Так, як видно з матеріалів провадження, досудове розслідування здійснюється за ознаками ч. 4 ст. 185 КК, за фактом крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану.

Згідно з клопотанням слідчого, останній просить накласти арешт на речі, які вилучені в ході обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме купюру номіналом 2 доллари та каблучку з металу жовтого кольору, які визнано речовими доказами у справі та можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання підтверджується, що вилучене майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів і для встановлення істини у справі, слідчий суддя вважає доведеним необхідність арешту майна і ризиків передбачених положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, отже доходить висновку про обґрунтованість клопотання та накладення арешту на майно.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та кримінальним правопорушенням під час подальшого досудового розслідування або судового розгляду обвинувального акту буде спростована або судом буде встановлено відсутність складу чи події злочину, власник майна наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174, п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 372 КПК, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001205 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 29.09.2025 в ході обшуку затриманого ОСОБА_6 , в службовому кабінеті № 106 СВ ВП № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Павлова, 3/5, а саме: грошову купюру номіналом 2 долари № К 06832042А - запаковано до спец.пакету РSР 1361720, каблучку з металу жовтого кольору - запаковано до паперового конверту, шляхом заборони їх відчуження, користування та розпорядження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1