Подільський районний суд міста Києва
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2026 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0000196 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Врадіївка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи громадянином України, у відповідності до ст. 68 Конституції України, зобов`язаний був неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зокрема п.п. 1, 2 Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п.п. 12.1, 12.2, 12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 р. за № 637/3077.

Однак, ОСОБА_4 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних нормативно правових актів, діючи у порушення вищевказаних вимог, умисно вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи кастет. В цей момент, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на придбання, та у подальшому, на незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу. У подальшому, ОСОБА_4 , помістив кастет до правої кишені куртки, яка була на ньому на той час та розпочав його носити при собі без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками правоохоронного органу. В подальшому, перебуваючи у м. Києві по власних справах, 19.11.2025 приблизно о 20 год. 10 хв. ОСОБА_4 , зайшов до станції метрополітену «Тараса Шевченка» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де у вестибюлі вказаної станції метро, зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності у нього речей та предметів, обіг яких обмежено або заборонено законом, повідомив, що у правій кишені куртки, яка була на ньому на той час, знаходиться кастет, який він придбав за вищевикладених обставин та незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу. Після чого, ОСОБА_4 запрошено до кімнати поліції, що розташована на станції метрополітену «Тараса Шевченка» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де на підставі ст. 208 КПК України, в присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено з правої кишені куртки, яка була на ньому на той час, кастет який відноситься до контактної не клинкової холодної зброї, виготовлений заводським способом по типу холодної зброї ударно-дробильної дії, який ОСОБА_4 , незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного кримінального правопорушення так, як про них зазначено в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 263 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. ОСОБА_4 дав суду показання, що на початку 2025 року за місцем мешкання йому подарували кастет, що в подальшому зберігався в нього вдома.

Приблизно в листопаді 2025 року він поїхав до Києва та вирішив взяти кастет із собою.

В подальшому на одній зі станцій метро кастет був вилучений працівниками поліції.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього у носінні кастета без передбаченого законом дозволу, є доведеною поза розумним сумнівом.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив носіння кастета без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі обставини.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у щирому каятті.

Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, але неофіційно працює на будівництві, має постійне місця проживання, на обліках у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу, оскільки обвинувачений під час судового засідання повідомив про наявність у нього грошових коштів.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 369-371, 374 КПК України

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: кастет, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів УП у метрополітені ГУНП у м.Києві, - знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення судової експертизи холодної зброї, що складає 1337 (одна тисяча триста тридцать сім) гривень 10 (десять) копійок в дохід держави з відповідним призначенням платежу.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1