Справа № 404/3096/24
Номер провадження 1-кс/404/739/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржниці ОСОБА_4 , розглянувши в залі Фортечного районного суду міста Кропивницького скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження №0000042 від 06.03.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до Фортечного районного суду міста Кропивницького зі скаргою, в якій вимагала скасувати постанову слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження №0000042 від 06.03.2024 року за ст. 126-1, ч. 1 ст. 182 КК України.

В ході судового розгляду скарги ОСОБА_4 свої вимоги підтримала в повному обсязі.

Прокурор заперечив відносно задоволення скарги, просив залишити в силі постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Слідчий не з`явився.

Заслухавши думку скаржниці ОСОБА_4 , прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно неї домашнього насильства, а також втручання в її особисте життя.

Потерпілу в ході досудового розслідування не допитано. Вона неодноразово викликалась для допиту в якості потерпілої та з метою вручення необхідних документів. У зв`язку з невиконанням покладених на потерпілу обов`язків на неї два рази накладено грошове стягнення (06.08.2024 та 25.02.2025). Крім того, вона з`явилась для допиту до слідчого, однак, показання давати відмовилась посилаючись на брак часу для допиту та відсутність адвоката. На поштову адресу ОСОБА_4 неодноразово скеровувався витяг, а також пам`ятка про права потерпілої.

Слідчим допитано свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що з 15.06.2023 по лютий 2024 року перебував у шлюбі з ОСОБА_4 . Остання провідувала свідка, однак фактично з ним не проживала. З потерпілою свідок познайомився в 2023 році біля будинку. До шлюбу свідка ніхто не примушував, він був добровільний. Син свідка та безпосередньо свідок жодних протиправних дій відносно ОСОБА_4 не вчиняв, насилля відносно неї не здійснював, у її особисте життя не втручався, так як бачив її декілька разів. Розірвання шлюбу також було добровільне. У підвалі будинку залишились якісь речі скаржниці, які вона постійно відмовляється забирати.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , зазначив, з ним по сусідству проживає дідусь ОСОБА_7 , 1926 р.н., який проживає один з того часу, як померла його дружина (приблизно 2006-2007 рік). Приблизно 2020-2021 року точно не пам`ятає, свідок сидів на лавочці з дружиною під під`їздом, до входу підійшла жінка та стала біля дверей, на дверях є кодовий замок, він запитав у жінки хто вона така, жінка повідомила, що вона є соціальний працівник та прийшла до ОСОБА_9 . Свідок їй відчинив двері та вона зайшла до під`їзду. Вже під час війни, свідок їздив на ринок на тролейбусі, попереду сиділи 2 жінки, почув розмову, про те, як одна жінка питала іншу нащо воно їй треба, на що інша жінка розповіла, що у неї якщо шо буде добра пенсія, у нього вік, якщо що то вона переоформить пенсію на себе. Тільки коли свідок виходив з тролейбуса то зрозумів, що одна з тих жінок це жінка, яка ходить як соціальний працівник до ОСОБА_9 . Був випадок коли свідок з дружиною піднімались до себе (це було приблизно о 23.00 год) в квартиру та чули, як жінка, яка тільки що зайшла до квартири ОСОБА_10 , дуже ображала нецензурною лайкою Коропалова, перебуваючи у нього в квартирі. Чого кричала він не знає, просто дуже його ображала, вони здивувались з дружиною чого це соціальні працівники так ображають людей.

Допитана в якості ОСОБА_11 зазначила, що знайома з ОСОБА_7 та він фактично з ОСОБА_4 не проживав. Насильства відносно ОСОБА_4 ні ОСОБА_7 ні його син не вчиняли.

Згідно показів свідка ОСОБА_12 , з нею по сусідству проживає ОСОБА_7 , 1926 року народження, він має 97 років та проживає один з того часу, як померла його дружина. Що ОСОБА_7 одружився вона не знала. Ні жінку в дідуся, ні його з жінкою свідок ніколи не бачила. Сусід завжди ходив сам і на ринок і в магазин, він раніше (десь 2-3 роки тому) він був дуже активний, гуляв по вулиці, купував сам собі продукти харчування, куховарив. Про одруження ОСОБА_7 свідок дізналась від сина останнього ОСОБА_13 . Крім того, ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_7 отримує військову пенсію, однак останнім часом у нього немає грошей, бо якась жінка ті гроші забирає. Свідку також не відомі факти того, щоб ОСОБА_15 та ОСОБА_16 здійснювали сімейне насильство відносно будь яких осіб, ніколи не чула з квартири сусіда жодних голосних звуків, скандалів.

ОСОБА_13 , зазначив, що вінмає батька ОСОБА_7 , 1926 р.н., який проживає сам. Щоб батько жив з жінкою ОСОБА_17 не бачив та не знав. Батько не говорив, що має співмешканку. Свідок був впевнений, що батько проживав сам. Ніякого насильства відносно ОСОБА_17 ні він, ні його батько не здійснювали. З квартири свідок ОСОБА_17 не виганяв, так як не бачив її там. У підвалі будинку залишились речі останньої, які свідок неодноразово просив її забрати.

Згідно даних Житлово-експлуатаційної контори №2 до складу сім`ї ОСОБА_7 ніхто не входить.

На обліку як «кривдник» ОСОБА_7 та ОСОБА_18 не перебувають. До кримінальної та адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства не притягались. Відповідно до характеристики, то скарг на ОСОБА_4 від сусідів не надходило, до складу сім`ї входить одна особа вона.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, пунктом 3 ч. 1 вказаної статті КПК України передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає необхідність перевірки дотримання підстав та процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування.

Відповідно до положень Глави 24 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Метою досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб .

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

На виконання вимог частини 1 статті 92 КПК України, слідчий зібрав усі можливі, процесуально зафіксовані, перевірені та оцінені докази, перерахованих у статті 91 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Домашнє насильство має ознаку систематичності тобто вчиняється не як поодинокий випадок, а як низка повторюваних діянь, спрямованих на одного й того ж члена сім`ї (або близької особи), що створює тривалий, стійкий, комплексний характер насильства. Така системність може виявлятись у різних формах фізичній, психологічній, економічній та проявлятись як сукупність інцидентів, які окремо можуть не мати ознак кримінального правопорушення, але разом утворюють схему, характерну для продовженого домашнього насильства.

Відповідно до частини диспозиції Стаття 126?1 Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність передбачена за умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває або перебував у сімейних чи близьких стосунках.

За висновком ВС, систематичність в контексті домашнього насильства означає «вчинення трьох або більше діянь», пов`язаних подібною формою вини та спрямованих на досягнення спільного результату тобто стійкої моделі поведінки.

Водночас суд визнає, що попередні адміністративні випадки (за Стаття 173?2 Кодексу України про адміністративні правопорушення) також можуть бути взяті до уваги: не менше двох притягнень до адміністративної відповідальності плюс подальше повторення насильства може свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК.

У рішенні від 28 лютого 2023 року (справа № 725/4683/20) ВС чітко сформулював, що навіть якщо окремі епізоди насильства психологічного чи фізичного самі по собі не досягали рівня кримінального злочину, їх сукупність, повторюваність та спрямованість на одну особу дають підстави визнати діяння як систематичне домашнє насильство

Крім того, зібраними в ході досудового розслідування матеріалами підтверджено, що у діях особи відсутній умисел, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КК України. Зібрані матеріали не свідчать про те, що вона усвідомлювала протиправний характер можливого розголошення чи збирання конфіденційної інформації про іншу особу та бажала настання таких наслідків або свідомо їх допускала.

Фактичні обставини не підтверджують спрямованості її поведінки на порушення права на приватність, а будь-які дії, яким надавалась попередня кримінально-правова оцінка, носили побутовий, несистемний та ненавмисний характер.Таким чином, відсутність прямого чи непрямого умислу виключає наявність у діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Стаття 182 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за незаконні дії, спрямовані на порушення гарантованого Конституцією права особи на недоторканність приватного життя. Закон охороняє сутнісні елементи приватності - конфіденційність особистої інформації, захист від стороннього втручання та право людини самостійно визначати межі доступу інших осіб до відомостей про себе.Об`єктивна сторона цього злочину полягає у незаконному збиранні, зберіганні, використанні або поширенні конфіденційної інформації про фізичну особу без її згоди. Йдеться про дані, що стосуються особистих, сімейних чи інтимних аспектів життя, а також відомості, які людина має право тримати в таємниці або обмежувати їхнє розповсюдження.

Для кримінальної відповідальності обов`язковою є наявність прямого або непрямого умислу, тобто усвідомленого бажання чи свідомого допущення розголошення або незаконного використання конфіденційних даних. Випадкові, ненавмисні або технічні дії, які не містять спрямованості на порушення приватності, не утворюють складу цього злочину.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. На підставі ч. 3 названої статті, постанова приймається слідчий, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення здійснюється, коли встановлено, що подія, з приводу якої внесені відомості до ЄРДР відбулася, була результатом вчиненого особою діяння, яка сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину, або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, яка кореспондується з ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого. Таким чином, слідчий правомірно визначив перелік слідчих дій, проведення яких забезпечило з`ясування відсутності складу злочину.

Слідчий зібрав достатні об`єктивні данні та виніс остаточну законну і обґрунтовану постанову відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження матеріалів провадження слідчий дійшов слушного та належним чином мотивованого висновку про відсутність у зібраних доказах будь-яких підтверджень домашнього насильства чи його систематичності. За таких обставин рішення про закриття кримінального провадження є правомірним і відповідає вимогам ст. 284 КПК України.

На виконання вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Глава 19 КПК України визначають форму та регламентує порядок проведення досудового слідства. Разом з цим необхідно зауважити, що не встановлюється переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення. Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, самостійно визначає обсяг перевірочних дій, достатніх за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч.2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Таким чином слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Сумніви скаржника про поверховість та неповноту проведеного розслідування є непідтвердженим суб`єктивним припущенням, тому до уваги не приймаються.

Дослідивши надані сторонами матеріали обґрунтовано вважаю, що слідчий під час проведення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 223 КПК України вжив необхідні дії спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, дослідив та перевірив обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Доцільності проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати провадження. Не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні.

Відсутність ознак винної поведінки виключає у майбутньому пред`явлення підозри чи направлення обвинувального акту до суду, тому слідчий прийняв правильне процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження, як єдиний законний спосіб завершення цього досудового розслідування.

Схожий висновок містить постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18).

Наведене дає підстави обґрунтовано стверджувати, що слідчий при розслідуванні обставин цього кримінального провадження у цілому виконав вимоги щодо забезпечення всебічності та повноти дослідження. Оскаржувана постанова слідчоговідповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, а висновок про закриття кримінального провадження є обґрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, слідчим суддею не встановлено, а у скарзі не наведено достатніх даних, які безумовно свідчать про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування прийнятого остаточного процесуального рішення.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги (п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст.ст. 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження №0000042 від 06.03.2024 року, -відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1