Справа № 307/2644/24
Провадження №1-кп/307/201/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника та представника власника майна ОСОБА_8 , власника майна ОСОБА_9 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2024 року за № 0000140 про обвинувачення ОСОБА_7 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2024 року за № 0000140 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

02 грудня 2025 року до суду від представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року, а саме на легковий автомобіль марки «Nissan Patrol», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 в частині права власника володіти та користуватись таким.

В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року було розглянуто і задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 21 лютого 2024 року під №0000140 за ч.4 ст. 186 КК України, зокрема, накладено арешт на легковий автомобіль марки «Nissan Patrol», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 . Вважає, що зі сплином часу та ходом цього кримінального провадження такий рівень втручання більше виправдовує його потреб (частина врахованих слідчим суддею потреб відпала), що є підставою для його скасування з огляду на наступне. Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Легковий автомобіль марки «Nissan Patrol», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , належить на праві приватної власності - ОСОБА_9 , що підтверджується копією технічного паспорту. Відповідно до Акту № 304, відповідний автомобіль вилучений у власника та перебуває на зберіганні на спеціальному майданчику під відкритим небом, піддаючись впливу погодних умов. Станом на сьогоднішній день, досудове розслідування завершено, триває судовий розгляд, в якому прокурор взагалі не заявляв клопотань про дослідження відповідного авто. Водночас відповідний автомобіль зберігається просто неба на штраф-майданчику та, піддаючись впливу погодних умов, втрачає свою здатність до експлуатації, що є не виправданим в межах цього кримінального провадження. Беручи до уваги, що завданням КПК України є запобігання застосування до особи необґрунтованого процесуального примусу, вважаю неспівмірним обмеження прав власника майна у праві володіти і користуватись арештованим автомобілем.

Власник майна ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання підтримали з викладених у ньому підстав та просили клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні клопотань відмовити за передчасністю.

Представники потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також заперечили щодо задоволення заявленого клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою цієї ж статті регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про скасування арешту майна суд повинен перевірити чи наявні підстави, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна - відсутність подальшої потреби в арешті або накладення арешту необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт, зокрема на легковий автомобіль марки «Nissan Patrol», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 .

Арешт майна, крім іншого, допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Та як вбачається з ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року, арешт накладено на майно ОСОБА_7 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме забезпечення цивільного позову.

До обвинувального акту, що надійшов до суду, долучено цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 31 543,00 грн. матеріальної шкоди та 4 863 000,00 грн. моральної шкоди.

Крім того, під час підготовчого судового засідання потерпілим ОСОБА_11 подана позовна заява в новій редакції згідно якої останній просить стягнути з обвинуваченого 4 557 000,00 грн. матеріальної шкоди та 4 900 000,00 грн. моральної шкоди.

Із долученого до клопотання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Nissan Patrol», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , вбачається, що останній зареєстрований за ОСОБА_9 02 травня 2024 року, а саме у день постановлення ухвали слідчим суддею про накладення арешту на майно.

Згідно акту №304 огляду затриманого транспортного засобу, що передається на тимчасове зберігання спеціального майданчика №3 м. Тячів від 22 листопада 2025 року відомо, що під час огляду транспортного засобу марки «Nissan Patrol» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 слідів пошкоджень не встановлено, вікна затемнені.

Проте представником власника майна не доведено та в судовому засіданні не надано будь-яких доказів того, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому суд наголошує, що обмеження майнових прав, відповідно до ч.1 ст.170 КК України має тимчасовий характер і повинно бути припинено, якщо за результатами судового розгляду не підтвердиться, що вказане майно може бути використано для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

При цьому, всі питання цивільного позову, суд вирішує при постановленні вироку, відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання про часткове скасування арешту майна є передчасним, а питання скасування арешту майна, слід вирішувати за результатами судового розгляду кримінального провадження в цілому та безпосереднього вивчення і дослідження доказів сторін, та/або в залежності від результатів дослідження доказів, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що у даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 про часткове скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08 год. 20 хв. 04 грудня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1