КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

21.11.25 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,з участю:секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000479 від 18.11.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 року до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане клопотання, за ухвалою суду від 11.11.2025 р. встановлені судом недоліки усунуті. Клопотання мотивоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2025 року о 11:19 год. до чергової части ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від начальника служби охорони ТОВ «Сігнет центр» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , про те що 18.11.2025 року близько 11:00 год. на залізничному переїзді у с. Кордишівка, Хмільницького району, Вінницької області ним був зупинений автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. « НОМЕР_1 », який перевозить викрадений цукровий буряк сорту "Людмила", належний ТОВ «Сігнет центр». В подальшому було встановлено, що крадіжку вище вказаного цукрового буряка вчинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

18.11.2025 в період часу з 12 годин 15 хвилин по 12 годину 40 хвилин під час огляд місця події на залізничному переїзді у с. Кордишівка, Хмільницького району, Вінницької області було виявлено та вилучено:

- автомобіль марки «ЗІЛ» синього кольору д.н.з. « НОМЕР_2 », у кузові якого виявлено цукровий буряк сорту «Людмила» врожаю 2025 року.

18.11.2025 в період часу з 14 годин 20 хвилин по 14 годин 40 хвилин було проведеного огляд місця події за адресою с. Козятин, вул. Покровська, 78, Хмільницького району, Вінницької області на території Козятинського елеватору «Сігнет-Центр», в ході якого було проведено зважування вищевказаного транспортного засобу та встановлено, що вага автомобіля марки «ЗІЛ» синього кольору д.н.з. « НОМЕР_2 » разом із завантаженим у нього цукровим буряком становить 12 440 кг. Потім відбулось розвантаження даного транспортного засобу, після якого було проведено повторне зважування, в ході якого було встановлено, що вага автомобіля марки «ЗІЛ» синього кольору д.н.з. « НОМЕР_2 » без вантажу становить 5 720 кг. Проведеним оглядом встановлено, що маса цукрового буряка сорту «Людмила» - становить 6 740 кг.

Після чого 18.11.2025 року в період часу з 16 годин 00 хвилин по 16 годин 25 хвилин було проведено огляд місця події на полі № 290 та № 293, що знаходяться у власності ТОВ «Сігнет центр», що у с. Сестринівка, Хмільницького району, Вінницької області, в ході якого було залучено спеціаліста головного агронома ТОВ «Сігнет центр» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , який вказав на те, що вище вказаний викладений буряк належить до сорту «Людмила» урожаю 2025 року, який знаходився у викопаному вигляді на вище зазначених полях.

18.11.2025 року вищеописаний вилучений об`єкт на підставі ст. ст. 98, 110 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження визнаний в якості речового доказу, а тому виникла необхідність у накладанні на нього арешту. Слідчий вважає, що вказані об`єкти відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 КПК України, а саме зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя кримінального правопорушення чи зберегли на собі його сліди. Заначено про необхідність проведення експертиз. Вказане майно належить потерпілим ТОВ «Сігнет Центр». Просив накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно та після проведення необхідних експертних та слідчих дій повернути власнику під зберігальну розписку.

Слідчий, прокурор, власник майна ТОВ «Сігнет Центр» в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним про дату, час, місце розгляду клопотання. Слідчий та прокурор надали заяви, згідно яких сторона обвинувачення підтримує доводи клопотання, просять справу розглядати за їх відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю вказаних осіб, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України та, враховуючи, що у слідчого судді є достатні дані вважати, що суб`єкт подачі клопотання підтримує його доводи.

Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.

18.11.2025 року о 11:19 год. до чергової части ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від начальника служби охорони ТОВ «Сігнет центр» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , про те що 18.11.2025 року близько 11:00 год. на залізничному переїзді у с. Кордишівка, Хмільницького району, Вінницької області ним був зупинений автомобіль марки «ЗІЛ» д.н.з. « НОМЕР_1 », який перевозить викрадений цукровий буряк сорту "Людмила", належний ТОВ «Сігнет центр». В подальшому було встановлено, що крадіжку вище вказаного цукрового буряка вчинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

18.11.2025 в період часу з 12 годин 15 хвилин по 12 годину 40 хвилин під час огляд місця події на залізничному переїзді у с. Кордишівка, Хмільницького району, Вінницької області було виявлено та вилучено:

- автомобіль марки «ЗІЛ» синього кольору д.н.з. « НОМЕР_2 », у кузові якого виявлено цукровий буряк сорту «Людмила» врожаю 2025 року.

18.11.2025 в період часу з 14 годин 20 хвилин по 14 годин 40 хвилин було проведеного огляд місця події за адресою с. Козятин, вул. Покровська, 78, Хмільницького району, Вінницької області на території Козятинського елеватору «Сігнет-Центр», в ході якого було проведено зважування вищевказаного транспортного засобу та встановлено, що вага автомобіля марки «ЗІЛ» синього кольору д.н.з. « НОМЕР_2 » разом із завантаженим у нього цукровим буряком становить 12 440 кг. Потім відбулось розвантаження даного транспортного засобу, після якого було проведено повторне зважування, в ході якого було встановлено, що вага автомобіля марки «ЗІЛ» синього кольору д.н.з. « НОМЕР_2 » без вантажу становить 5 720 кг. Проведеним оглядом встановлено, що маса цукрового буряка сорту «Людмила» - становить 6 740 кг.

Після чого 18.11.2025 року в період часу з 16 годин 00 хвилин по 16 годин 25 хвилин було проведено огляд місця події на полі № 290 та № 293, що знаходяться у власності ТОВ «Сігнет центр», що у с. Сестринівка, Хмільницького району, Вінницької області, в ході якого було залучено спеціаліста головного агронома ТОВ «Сігнет центр» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , який вказав на те, що вище вказаний викладений буряк належить до сорту «Людмила» урожаю 2025 року, який знаходився у викопаному вигляді на вище зазначених полях.

18.11.2025 року вищеописані вилучені об`єкти на підставі ст. ст. 98, 110 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження визнані в якості речового доказу.

Вирішуючи подане клопотання, суд зазначає, що положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Отже визначальним критерієм для віднесення тих чи інших предметів до речових доказів у конкретному кримінальному провадженні виступають ознаки кримінального правопорушення, яке розслідується.Таким чином, у клопотанні слідчого належним чином розкрито, яке відношення зазначене майно має саме до цього кримінального провадження, у зв`язку з чим процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна як речових доказів є визначеним відповідно до вимог ст. 98 КПК України, оскільки постановою слідчого воно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вилучені слідчим предмети є предметом кримінального правопорушення. Власником майна є ТОВ «Сігнет Центр».

Не зважаючи на те, що слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, вважає їх недостатніми для прийняття процесуального рішення про арешт майна та накладення арешту на майно в даному випадку створюватиме надмірний тягар для його власника, буде надмірним втручанням в його право володіння даним майном.

Вказане майно має відношення до даного кримінального провадження, а його дослідження є необхідним для повного, швидкого, якісного проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що слідчим не доведено, що вказане майно було пристосовано до вчинення правопорушення, є його знаряддям, як це зазначено ним у клопотанні.

Вказане майно є предметом кримінального правопорушення.

Натомість, враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя вважає недоведеним слідчим можливість вчинення таких дій з боку потерпілої особи ТОВ «Сігнет Центр». Тобто, в даному випадку слідчим не обґрунтовано належним чином необхідність накладення арешту на вказане майно з огляду на спрямованість даного заходу забезпечення провадження, визначену ч. 1 ст. 170 КПК України. Ризик знищення, перетворення, псування майна в разі незабезпечення слідчим суддею його арешту не встановлений.

Також, слідчий суддя враховує особливість майна, про арешт якого йдеться в клопотанні слідчого: цукровий буряк, який потребує особливих умов для його зберігання щодо збереження його властивостей.

Законодавцем визначено порядок зберігання речових доказів положеннями ст. 100 КПК України та, зокрема ч. 6 даної правової норми регламентовано, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність правових підстав для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, необхідність забезпечення балансу між майновими правами власника та інтересами досудового слідства, відсутність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 369, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000479 від 18.11.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1