Справа № 302/210/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали провадження 11-0/4806/1/25 за завою захисника-адвоката ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Закарпатського апеляційного суду від 15.05.2025.

Цією ухвалою скасовано вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019 щодо обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 про звільнення обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності задоволено.

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 106 КК України обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо них на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України,- закрито.

Цією ж ухвалою змінено вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019 щодо ОСОБА_13 .

Перекваліфіковано дії ОСОБА_6 за епізодом, що мав місце на початку липня 2015 року з ч. 3 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК України.

Призначено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 162 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 106, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Постановлено вважати ОСОБА_14 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами, що мали місце в середині липня 2015 та 04.06.2016, до покарання із застосуванням ст. 98, 102, 103 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 03 (три) місяці та із застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.09.2015, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 09 (дев`ять) місяців.

-2-

Виключено з мотивувальної частини вироку посилання на прізвище, ім`я та по батькові осіб - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які разом з ОСОБА_6 вчинили кримінальні правопорушення, і вказано, що кримінально-карані діяння ОСОБА_6 вчинив разом з особами, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.

В решті вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019 щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

У заяві про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, захисник-адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 17.12.2021 (справа № 302/342/20), ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 291 КК України із застосуванням ст. 70 цього ж Кодексу до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 06 (шість) років. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 за цим вироком ухвалено рахувати з моменту його затримання, а саме з 12.02.2020. Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 22.12.2021 виправлено описку у вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 17.12.2021, змінивши у резолютивній частині вироку статтю КК України за якою засуджено обвинуваченого ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 291 на ч. 3 ст. 296 КК України. На вирок суду від 17.12.2021 прокурором подано апеляційну скаргу. Апеляційна скарга мотивована наступним: ОСОБА_6 засуджений вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.04.2017 за ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 07 (сім) місяців та 15 днів (вирок не набрав законної сили). Також ОСОБА_6 засуджений вироком Міжгірського районного суду від 21.06.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 09 (дев`ять) місяців позбавлення волі (вирок не набрав законної сили). Обидва кримінальні провадження на момент подання апеляційної скарги знаходяться на розгляді Закарпатської апеляційного суду. Нове кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив 12.02.2020, тобто під час дії попереднього вироку. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 05.07.2022 (справа № 302/342/20) вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 17.12.2021 щодо ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 296 КК України скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі. Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2023 (справа № 302/342/20), ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років. Також на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком приєднано частину невідбутого покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.04.2017 у виді 06 (шести) місяців позбавлення волі та за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019 у виді 06 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно до відбування ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 06 (шість) років. Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 12.02.2020. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838- VIII та ст. 5 КК України, зараховано до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 23.01.2017 по 21.12.2017 включно. За вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2023 (справа № 302/342/20), ОСОБА_6 направлено для відбування покарання до Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№ 40). 23.08.2023 Державна установа «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» звернулася до Хустського районного суду Закарпатської області з клопотанням про роз`яснення вироку від 26.01.2023 в частині

-3-

відбування ОСОБА_6 покарання, приєднаного за вироком від 24.04.2017 та від 21.06.2019, які оскаржені в апеляційному порядку та не набрали законної сили. Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 05.09.2023 у задоволенні вказаної заяви відмовлено. 16.04.2024 ОСОБА_6 звільнений з ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» по закінченню терміну відбування покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2023 (справа № 302/342/20). Вважає, що ОСОБА_6 повністю відбув покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2023, до якого в тому числі частково приєднано і невідбуте покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019. Зазначені обставини не були відомі Закарпатському апеляційному суду при винесенні ухвали 15.05.2025, оскільки сторонами присутніми в судовому засіданні ці обставини не заявлялися і в ухвалі від 15.05.2025 не зазначені.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали заяву, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення заяви сторони захисту про перегляд ухвали від 15.05.2025 за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали судового провадження та подану заяву, колегія суддів дійшла висновку, що заява захисника-адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За вимогами ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ст. 91 КПК України обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є наступні обставини: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно з п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України, в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із

-4-

заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною зокрема у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.01.2024 (справа 389/766/20) системне тлумачення положень ст. 91, 459, 462 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, можуть бути обставини, які не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 459 КПК України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15.05.2025 скасовано вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019 щодо обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 про звільнення обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності задоволено. На підставі п. 3 ч. 2 ст. 106 КК України обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо них на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України,- закрито.

Цією ж ухвалою змінено вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019 щодо ОСОБА_13 .

Перекваліфіковано дії ОСОБА_6 за епізодом, що мав місце на початку липня 2015 року з ч. 3 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК України.

Призначено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 162 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 106, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

-5-

Постановлено вважати ОСОБА_14 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами, що мали місце в середині липня 2015 та 04.06.2016, до покарання із застосуванням ст. 98, 102, 103 цього Кодексу, у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 03 (три) місяці та із застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.09.2015, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 09 (дев`ять) місяців.

Виключено з мотивувальної частини вироку посилання на прізвище, ім`я та по батькові осіб - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які разом з ОСОБА_6 вчинили кримінальні правопорушення, і вказано, що кримінально-карані діяння ОСОБА_6 вчинив разом з особами, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.

В решті вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019 щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

При цьому вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2023 (справа № 302/342/20), ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років. Також на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком приєднано частину невідбутого покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.04.2017 у виді 06 (шести) місяців позбавлення волі та за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019 у виді 06 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно до відбування ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 06 (шість) років. Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 12.02.2020. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838- VIII та ст. 5 КК України, зараховано до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 23.01.2017 по 21.12.2017 включно.

Той факт, що 16.04.2024 ОСОБА_6 звільнений з ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» по закінченню терміну відбування покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2023 (справа № 302/342/20), яким враховано, в тому числі, покарання і за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019, не може в даному випадку бути враховано як нововиявлені обставини.

Отже твердження заявника про те, що ОСОБА_6 повністю відбув покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 26.01.2023, до якого в тому числі частково приєднано і невідбуте покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.06.2019, не є нововиявленими обставинами в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України.

Таким чином, у задоволенні заяви захисника-адвоката ОСОБА_7 про перегляд постановленої 15.05.2025 ухвали Закарпатського апеляційного суду за нововиявленими обставинами слід відмовити, оскільки факт відбування ОСОБА_6 покарання та пов`язані з цим труднощі у виконанні вищевказаної ухвали суду, не вказують на наявність визначених ст. 459 КПК України нововиявлених обставин, а підлягають вирішенню в порядку ст. 537-539 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви захисника-адвоката ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Закарпатського апеляційного суду від 15.05.2025.

-6-

Керуючись ст. 403, 404, 405, 407, 419, 459, 467 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву захисника-адвоката ОСОБА_7 про перегляд ухвали Закарпатського апеляційного суду від 15.05.2025 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді