Справа № 445/1027/18
Провадження № 1-в/445/3/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 Золочівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Золочів Львівської області подання провідного інспектора Золочівського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_4 про вирішення питання застосування до засудженого ОСОБА_5 покарання за наявності кількох вироків у порядку ст. 537, 539 КПК України,

встановив:

провідний інспектор Золочівського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_4 звернулася до суду із поданням, у якому просить у порядку ст. 537, 539 КПК України вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

У клопотанні вказує, що 04.01.2018 Золочівським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області отримано на виконання супровідний лист, розпорядження та копія вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 13.10.2017 (справа №449/1158/17), яким гр. ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки. Вирок набрав законної сили 13.11.2017.

Окрім того 22.11.2023 вироком Золочівського районного суду Львівської області (Справа № 445/1027/18 пр. №1-кп/445/2/23), гр. ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 289 ч.2, 296 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 (п?яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 22.12.2023.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився.

Засуджений ОСОБА_5 в призначене судове засідання не з`явився, про розгляд подання повідомлявся належним чином, клопотань про розгляд подання у його відсутності суду не подав, а тому суд, ухвалив провести розгляд подання по суті, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду.

У відповідності до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши думку прокурора та представникаорпгну пробації щодо подання, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 13.10.2017 гр. ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Окрім цього, 22.11.2023 вироком Золочівського районного суду Львівської області гр. ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 289 ч.2, 296 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 (п?яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Орган пробації звернувся до суду із поданням щодо вирішення питання про призначення засудженому ОСОБА_5 остаточного покарання за нявності кількох вироків, в порядку ст. 537, 539 КПК України

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має вирішувати питання, зокрема, про застосування покарання за наявності кількох вироків.

У відповідності до п. 11, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Слід зазначити, що під час виконання вироків суд не має права вирішувати питання про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, а лише може вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Також у пункті 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року

№ 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання`зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Згідно з роз`яснень, що викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п.п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядається судом у порядку, передбаченому ст. 537, 539 КПК України, у випадках: а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків; б) коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з яких скасований касаційною інстанцією, внаслідок чого необхідно виключати призначену відповідно до нього міру покарання.

Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне, так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України 1960 р. (на сьогодні ст. 71 КК України) не було вирішено.

Також, відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції захисту прав людини, ч. 2 ст. 24, ст. 33КПК України місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, не може перебирати на себе повноваження суду апеляційної (касаційної) інстанції.

Крім того, у порядку, передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Таким чином, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, стосовно якого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній вирок, суд зобов`язаний керуватися ст.71КК України та призначити за правилами цієї статті покарання шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а остаточне покарання повинно бути більшим, ніж призначене за кожним з вироків окремо.

Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення клопотання органу пробації.

Керуючись ст.537,539 КПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні подання провідного інспектора Золочівського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_4 про вирішення питання застосування до засудженого ОСОБА_5 покарання за наявності кількох вироків у порядку ст. 537, 539 КПК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1