Справа № 696/447/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції представника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 000126 від 01.03.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,

встановив:

В провадженні Кам`янського районного суду Черкаської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

Прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту строком на два місяці, так як продовжують існувати ризики, які були при обранні даного заходу. За твердженням прокурора обвинувачений був затриманий при спробі зникнути з місця події, а тому існують ризики ухилення його від явки до суду, перешкоджання встановленню істини у справі.

Прокурор клопотання підтримав, представник цивільного позивача покладались на розсуд суду.

Захисник та обвинувачений просили зміни запобіжний захід на особисте зобов`язання, так як у справі вже допитані свідки, обвинувачений не ухиляється від явки до суду, а тому своєю процесуальною поведінкою довів можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

З`ясувавши думку присутніх учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 березня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При обранні цього запобіжного заходу слідчим суддею було враховано, що у розпорядженні сторони обвинувачення по даному провадженню зібрано достатньо даних, що свідчили про наявність ознак правопорушення та докази, що їх вчинив підозрюваний ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Розглядаючи заявлені клопотання відносно обвинуваченого суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого не підлягає задоволенню, а клопотання захисту про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалами суду обвинуваченому неодноразово продовжувався нічний домашній арешт, і строк його дії закінчується 06 грудня 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, не має судимості, жодного разу не порушував обов`язки покладені на нього запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Перевіряючи наявність ризику впливу обвинуваченого на свідків, суд враховує, що у кримінальному провадженні свідки вже допитані і від виклику в суд інших свідків сторони відмовили, а тому даний ризик сам по собі не може бути виправданням застосування до обвинуваченого запобіжного заходу. А тому і обмеження, що стосуються спілкування обвинуваченого з допитаними свідками не має потреби.

Крім того, на даний час не надано жодних належних та допустимих доказів, що у випадку зміни запобіжного заходу обвинуваченою не буде забезпечене дотримання своїх процесуальних обов`язків.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованих обвинуваченому правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню та судовому розгляду у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Тому суд вважає за можливе змінити запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби на особисте зобов`язання.

Враховуючи вище наведене, на переконання суду, зміна запобіжного заходу з домашнього арешту в нічний час доби на особисте зобов`язання зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку та запобігти зазначеним ризикам, а тому клопотання сторони захисту обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Частиною 7 ст. 194 КПК України, визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, суд вважає за можливе клопотання сторони захисту задовольнити, змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 296 КК України, - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на іншій більш м`який запобіжний захід - задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч. 3 ст. 296 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати на виклики суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1