УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , внесеного по кримінальному провадженню за № 0000278 від 03.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України, про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного для проведення експертиз, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , внесеного по кримінальному провадженню за № 0000278 від 03.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України, про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного для проведення експертиз.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2023, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою незаконного особистого збагачення, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), маючи на меті незаконне збагачення, у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на вчинення злочинів проти власності.

З метою втілення свого злочинного плану, направленого на незаконне збагачення, ОСОБА_7 вирішив створити та очолити організовану злочинну групу, метою якої визначив здійснення вимагання та отримання систематичного протиправного прибутку від такої діяльності, до складу якої, у невстановлений досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2023 року, залучив ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким повідомив свій злочинний план, направлений на отримання неконтрольованого державою прибутку для всіх учасників за вчинення конкретних дій.

Так, ОСОБА_7 , усвідомлюючи неспроможність одноособово реалізувати свій злочинний намір, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування організованою групою, яку він почав формувати в невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше грудня 2023 року, обравши напрямок її діяльності вимагання та незаконне заволодіння транспортними засобами.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, маючи намір на отримання незаконного доходу, діючи умисно, з корисливих мотивів, поклавши на себе функції організатора і керівника групи, підшукав та залучив осіб, які увійшли по взаємній згоді до складу такої групи, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Очоливши вказане стійке злочинне об`єднання, визначив необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників організованої групи, функцій кожного з учасників, спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, злочинну спеціалізацію вказаної групи, яка передбачала вчинення особливо тяжких злочинів на території України, в тому числі Київської області та м. Києва, а саме вчинення вимагання, тобто вимог передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру, що відбувалося систематично, сплановано та під керівництвом ОСОБА_7 , при цьому, достовірно знаючи, що Указами Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ в Україні введений воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, ОСОБА_7 визначив ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , як учасників організованої групи та виконавців злочинного плану, на яких поклав функції активних учасників організованої групи, а саме: особисто контактувати з жертвами та вимагати передати кошти у якості погашення боргу, компенсації за неякісно виконану роботу, під виглядом законних претензій, здійснювати фізичний або дистанційний контроль за жертвою, психологічний тиск, включаючи погрози фізичного насильства, шляхом незаконного заволодіння майна жертви та шкоди її репутації, особисто проводити зустрічі з жертвами для отримання коштів, після чого здійснювати розподіл прибутку серед учасників групи відповідно до заздалегідь встановлених домовленостей, зберігаючи конспіративність та прикриття злочинної діяльності від викриття правоохоронними органами.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з метою отримання незаконних прибутків, попередньо зорганізувавшись у стійке об`єднання шляхом забезпечення протягом тривалого часу стабільного складу групи, яке супроводжувалось особистими зустрічами та телефонними зв`язками, розподіливши ролі та функції між собою, вчинили умисні особливо тяжкі злочини проти власності.

30.04.2025 ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

- у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто вимаганні - кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України;

- у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

23.06.2025 ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме:

- у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому організованою групою, в умовах воєнного стану, тобто вимаганні - кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України;

- у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому організованою групою, поєднаному із погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

30.04.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 відповідно до положень статей 245 та 241 КПК України винесено постанови про відібрання біологічних зразків - зразків букального епітелію підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 для проведення експертиз.

30.04.2025 підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ознайомлено із зазначеними постановами про відібрання біологічних зразків для проведення експертиз.

30.04.2025 в період часу з 20:55 до 20:58 у присутності понятих та захисників підозрюваний ОСОБА_5 відмовився добровільно надати біологічні зразки, що зафіксовано в протоколі відібрання біологічних зразків від 30.04.2025.

16.07.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_10 відповідно до положень статей 245 та 241 КПК України винесено постанови про відібрання зразків голосу підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 для проведення експертиз.

16.07.2025 підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ознайомлено із зазначеними постановами про відібрання зразків голосу для проведення експертиз.

16.07.2025 в період часу з 15:30 до 15:32 у захисників підозрюваний ОСОБА_5 відмовився добровільно надати зразки голосу, що зафіксовано у відповідному протоколі.

Біологічні зразки у вигляді букального епітелію та зразки голосу підозрюваного ОСОБА_5 мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні, оскільки за їх допомогою при проведенні молекулярно-генетичних експертиз можливо встановити факти, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_5 зі своїм захисником - адвокатом ОСОБА_4 , щодо задоволення клопотання заперечували.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів клопотання та встановлено слідчим суддею, що Слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 18 КПК України встановлено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечить положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа.

Згідно зі ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Верховний Суд у своїй Постанові від 22.03.2023 року по справі 761/17704/20, вказав, що згідно з ч. 1 ст. 245 КПК у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. Відповідно до ч. 3 зазначеної статті відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу. Так, відповідно до практики ЄСПЛ (« ОСОБА_11 (P. G. and J. H.) проти Сполученого Королівства», заява № 44787/98, рішення від 25.09.2001, § 80) суд розглядав твердження заявників про підступний спосіб, у який були отримані зразки голосу (шляхом таємного прослуховування), чим, на їх думку, було порушено привілей особи не свідчити проти себе. Вирішуючи це питання ЄСПЛ дійшов висновку, що названий привілей не було порушено, оскільки предметом дослідження був не зміст розмови, а об`єктивні ознаки голосу. Саме в цьому контексті ЄСПЛ порівняв зразки голосу з іншими фізичними чи об`єктивними зразками. Отже, ці твердження ЄСПЛ у жодному випадку не можна розглядати як такі, що висувають тотожні вимоги щодо процесуального порядку отримання як зразків крові, волосся тощо, так і зразків голосу. Незважаючи на те, що ні ст. 245 КПК, ні будь-яка інша стаття цього Кодексу не містить роз`яснення, які саме зразки для експертизи варто розглядати як біологічні, проте очевидно, що ця норма покликана забезпечити додаткові гарантії особі від необґрунтованого втручання в її особисте життя чи обмеження особистої недоторканості. Саме тому під біологічними зразками у цьому випадку слід розуміти ті зразки, що мають безпосередню біологічну природу, зокрема, клітини, тканини, секрети, продукти життєдіяльності, фізіологічні виділення, мазки, зішкріби, змиви тощо. Водночас зразки голосу хоч і походять від людини, проте не мають такої біологічної природи, а мають конкретні характеристики, що досліджуються експертними методами як і будь-які інші звуки.

Отже, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду, голос не може вважатися біологічним зразком у розумінні процесуального законодавства, а є акустичним сигналом, що досліджується спеціальними експертними методами.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що на час розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, слідчим не надано доказів на підтвердження призначення у кримінальному провадженні молекулярно-генетичної експертизи, для проведення якої у тому числі й виникла необхідність в отриманні зазначених в клопотанні біологічних зразків.

Також слідчим суддею враховується, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, наведеної у рішенні по справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», кожна людина має право не свідчити проти себе, при цьому мається на увазі не лише надавати свідчення, а також не свідчити проти себе мовою свого тіла.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим, оскільки слідчим не доведено обставин, які в силу положень ст. 245 КПК України надають право на примусове відібрання біологічних зразків, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 132, 160-166, 241, 245, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , внесеного по кримінальному провадженню за № 0000278 від 03.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України, про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного для проведення експертиз.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: