Провадження № 1-кп/625/107/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 квітня 2025 року за №0000065, щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шелестове Коломацького району Харківської області, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, за правилами, визначеними ст. 89 КК України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Харкова, українки, громадянки України, із базовою середньою освітою, не одруженої, за правилами, визначеними ст. 89 КК України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2025 року, близько 08 години 00 хвилин, ОСОБА_5 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 , а також зі знайомим їм раніше ОСОБА_6 перебували поблизу магазина «Господарчі товари», розташованого за адресою: Харківська область, Богодухівський район, село Шелестове, вулиця Миру, будинок №51, з метою здійснення покупки.

В подальшому 15 квітня 2025 року, близько 08 години 38 хвилин, за допомогою мобільного додатку «Приват 24» відбулося помилкове перерахування грошових коштів у сумі 20050 гривень 00 копійок з банківської картки за № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), випущеної АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , на банківську картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), випущену АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 .

Після цього, 16 квітня 2025 року, близько 14 години 13 хвилин, ОСОБА_5 за попередньою змовою та в групі із ОСОБА_4 в період дії в Україні воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102 ІХ, строком на 30 діб, починаючи із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, і в подальшому неодноразово продовженого відповідними Указами Президента України, в тому числі і Указом Президента України № 26/2025 від 14 січня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України за № 4220-IX від 15 січня 2025 року, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно усвідомлюючи, що перераховані на банківську картку за № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), випущеної АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 20000 гривень 00 копійок належать ОСОБА_6 , за допомогою банкомата АТ КБ «ПриватБанк» зняли (облікували) їх із вищевказаної банківської картки, після чого розпорядилися викраденими коштами на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 20000 гривень 00 копійок.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, визнали повністю та пояснили, що вони дійсно скоїли крадіжку належних ОСОБА_6 грошових коштів за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Водночас, обвинувачені щиро розкаялися.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися. Водночас, представником потерпілого адвокатом ОСОБА_7 до суду подано заяву, в якій останній просив суд розгляд справи провести за відсутності потерпілого та його представника, а також виклав свою позицію про доцільність призначення обвинуваченим найменш суворого покарання.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині та їх щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу кожного із обвинувачених та інших матеріалів, які стосуються речових доказів і судових витрат по справі.

Водночас, на виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинувачену, суд визнав доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину і її дії кваліфікував за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осібв умовах воєнного стану.

За результатами дослідження матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 судом з`ясовано, що вона за правилами, визначеними ст. 89 КК України, раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не заміжня, не працевлаштована, на відповідному обліку як безробітна не перебуває.

У відповідності із ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнав її щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання для ОСОБА_5 , відсутні.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд з дотриманням положень, закріплених у ст.65 КК України, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, у зв`язку з чим вважав необхідним і достатнім призначити їй покарання в межах санкції частини 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а також врахувавши фактичну тяжкість злочину, ступінь його тяжкості та суспільної небезпечності, відсутність тяжких наслідків, особу винної, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування покарання, в зв`язку з чим застосував положення ст. 75 КК України із встановленням ОСОБА_5 іспитового строку та покладенням на неї на цей строк обов`язків, передбачених п. п. 1 та 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Крім того, допитавши обвинуваченого, суд визнав доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину і його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осібв умовах воєнного стану.

За результатами дослідження матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він за правилами, визначеними ст. 89 КК України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, не працевлаштований, на відповідному обліку як безробітний не перебуває.

У відповідності із ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання для ОСОБА_4 , суд визнав його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання для ОСОБА_4 , відсутні.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд з дотриманням положень, закріплених у ст.65 КК України, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим вважав необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкції частини 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а також врахувавши фактичну тяжкість злочину, ступінь його тяжкості та суспільної небезпечності, відсутність тяжких наслідків, особу винного, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання, в зв`язку з чим застосував положення ст. 75 КК України із встановленням ОСОБА_4 іспитового строку та покладенням на нього на цей строк обов`язків, передбачених п. п. 1 та 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

На стадії досудового розслідування та у судовому засіданні потерпілим та його представником цивільний позов не заявлявся.

За правилами, визначеними п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК Ураїни, речові докази мають залишатися в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Питання розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні судом не вирішувалося з огляду на їх відсутність.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 349, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: виписку по картці/рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ( НОМЕР_2 ) за 15 квітня 2025 року на ім`я ОСОБА_6 ; виписку по картці/рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 ( НОМЕР_4 ) за 15 квітня 2025 року на ім`я ОСОБА_4 ; платіжну інструкцію АТ КБ «ПриватБанк», складену 15 квітня 2025 року о 08 годині 38 хвилині, ініціатором якої є ОСОБА_6 ; DVD-R диск ТМ Axent 4.7 GB 120 min 16x (на якому зафіксовано момент зняття готівкових грошових коштів в банкоматі), які приєднані до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільними відповідно до положень ч.3 ст. 349 КК України.

В іншій частині вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Коломацький районний суд Харківської області.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1