печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001374 від 24 липня 2025 року, про тимчасовий доступ до речей і документів

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні N?0001374 від 24 липня 2025 року, про тимчасовий доступ до речей і документів .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N? 0001374 від 24 липня 2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи суб`єктів господарювання різних форм власності, що розташовані у м. Києві, які на підставі місцевих критеріїв, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №76, отримали статус критичних підприємств і мають право бронювання до 50 відсотків працівників чоловічої статі.

Додатково встановлено, що посадові особи суб`єктів господарювання, діючи у змові з посадовими особами органів місцевого самоврядування та іншими зацікавленими особами, організували схему неправомірного отримання статусу критично важливого підприємства.

Внаслідок таких дій до списків заброньованих потрапила значна кількість військовозобов`язаних чоловіків, які були незаконно звільнені від мобілізації, що негативно вплинуло на укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань в умовах воєнного стану.

Крім того, встановлено, що у деяких випадках підставою для визнання підприємства критично важливим були фіктивні господарські операції, що створювали видимість активної економічної діяльності, у той час як фактично підприємства не здійснювали виробництво чи надання послуг у заявлених

обсягах.

Вказані особи шахрайським шляхом отримують від чоловіків призовного віку грошові кошти за фіктивне працевлаштування і подальшу організацію бронювання в сумі від 7 000 до 15 000 доларів США, з використанням електронно обчислюваної техніки вносять завідомо неправдиві дані в офіційні документи про наявність таких працівників в штаті підприємств та бронюють зазначених осіб з використанням застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Слідством встановлено, що до вчинення злочину причетна ОСОБА_4 .

На даний час досудового розслідування, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ПРАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ПРАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, до суду подала заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити (здійснити виїмку).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому мають обґрунтувати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, як вони викладені в клопотанні слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що під час судового розгляду не встановлено та слідчим не доведено можливість використання як доказів документів зазначених у клопотанні у кримінальному провадженні №0001374, а відтак відсутні підстави з якими законодавець пов`язує постановлення ухвали про надання тимчасового доступу до речей і документів, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 160, 162, 163, 164, 166, 309, 376, 562 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0002458 від 05.12.2024, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1