Провадження №11-кп/824/4547/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 будучи громадянином України, вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, а саме: надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Нехтуючи вимогами Конституції і законів України, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність призначення ОСОБА_9 на посаду так званого «прокурора Республіки Крим», а також незаконного проведення на території Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим) та міста Севастополя референдуму, достовірно знаючи, що АР Крим є невід`ємною частиною України, на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у березні 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності, посиленні окупації півострову та утворенні в АР Крим системи незаконних органів прокуратури Російської Федерації (далі - РФ), погодився на незаконну пропозицію про продовження роботи у складі прокуратури прокурора відділу з нагляду за виконанням законодавства про протидію корупції, без підпорядкування Генеральній прокуратурі Україні.

Продовжуючи свої умисні дії, громадянин України ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: вул. Геологічна, б. 17, смт Леніно, АР Крим, достовірно знаючи, що АР Крим є невід`ємною частиною України, на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у червні 2018 року, більш точну дату не встановлено, погодився на призначення його на посаду прокурора Ленінського району «Республіки Крим», виконував вказівки і розпорядження так званих керівників незаконно утвореної «прокуратури Республіки Крим».

Зокрема, перебуваючи за адресою: вул. Пушкіна, б. 33, смт Леніно, АР Крим, нехтуючи вищевказаними вимогами Конституції і законів України, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, маючи на меті здійснення підривної діяльності проти України, достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, у листопаді 2018 року ОСОБА_8 брав участь у підтриманні обвинувачення, у якості державного обвинувача - «прокурора Ленінського району».

Також, перебуваючи за адресою: вул. Геологічна, б. 17, смт Леніно, АР Крим, нехтуючи вищевказаними вимогами Конституції і законів України, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, маючи на меті здійснення підривної діяльності проти України, достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, у червні 2019 році «прокурором Ленінського району» ОСОБА_8 подано адміністративний позов до незаконно утвореного Ленінського районного суду.

Крім того, перебуваючи за адресою: вул. Пушкіна, б. 33, смт Леніно, АР Крим, нехтуючи вищевказаними вимогами Конституції і законів України, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, маючи на меті здійснення підривної діяльності проти України, достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, у серпні 2019 року ОСОБА_8 брав участь, у якості представника позивача - «прокурора Ленінського району».

Допомога ОСОБА_8 іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні органів прокуратури РФ та на території АР Крим призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим, завдяки чому окупація триває.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 рокуОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону № 1689-VII від 07.10.2014) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності. Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку. Запобіжний захід ОСОБА_8 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Вирішено питання арешту майна.

Не погоджуючисьз вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 , а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України (не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати).

Обґрунтовуючи свої вимоги захисник зазначає, що штучне та формальне звинувачення не може бути основою до визнання особи винною у вчинені будь-якого злочину та притягнення її до кримінальної відповідальності, оскільки відповідно п. 10 ч. 1 ст. 7 КПК України однією з основних засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Стандартом у кримінальному провадженні має бути доведення винуватості «поза всяким сумнівом» - рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011року, чого у цьому кримінальному провадженні не досягнуто.

Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що обставинами, які підлягають доказуванню стороною обвинувачення (ст. 92 КПК України) згідно ст. 91 КПК України є, у тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), а також винуватість обвинуваченого вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета.

На думку захисника, суд першої інстанції прийняв обвинувачення, яке базується лише на припущеннях. Сторона обвинувачення підтвердити вину ОСОБА_8 належними та допустимими доказами не змогла. Інших доказів, які б прямо або непрямо підтверджували існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, в матеріалах справи немає.

Також, захисник вважає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 111 КК України не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та не досліджено всі наявні докази в результаті чого щодо нього застосовано закон, який не підлягає застосуванню.

Захисник зазначає, що кадрові рішення стосовно прокурорів органів прокуратури Автономної Республіки Крим уповноважений був приймати прокурор Автономної Республіки Крим, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 закону України «Про прокуратуру» (які були чинні у відповідний період). Так, наказом Генерального прокурора України від 12.06.2014 № 33ш прокуратуру Автономної Республіки Крим передислоковано до міста Києва. Також, будь-які документи, у тому числі кадрові прокурора Ленінського району АР Крим ОСОБА_8 , до Генеральної прокуратури України не передавалися. Однак, у зв`язку з чим накази про призначення, звільнення колишнього прокурора Ленінського району АР Крим ОСОБА_8 в архіві та Департаменті кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального

прокурора відсутні. Захисник, зазначає, що не відомо чи звертався ОСОБА_8 до прокуратури з заявами про переведення його до іншої прокуратури на не окупованій території України чи про звільнення з посади за загальними обставинами.

Окрім того, захисник вказує на те, що суб`єктом державної зради у будь-якій її формі може бути тільки громадянин України, який досяг 16-річного віку. Громадянин України, який постійно проживає на території України або закордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням. Датою припинення громадянства України є дата видання відповідного Указу Президента України (стаття 18 Закону України «Про громадянство України»). Проте, обвинувачений ОСОБА_8 , звертався з клопотанням про вихід з громадянства України, приблизно в період з лютого по березень 2014 року. 21 березня 2014 року ОСОБА_10 підписав «указ» про вихід із громадянства України 590 осіб із числа прокурорського складу, в тому числі про вихід з громадянства ОСОБА_8 (п. 103 «указу»). Отже, обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що 24 березня 2014 року він вийшов з українського громадянства.

Відтак, обвинувачений ОСОБА_8 , у разі проживання на тимчасово окупованій території міг фактично отримати за законодавством російської федерації громадянство цієї держави як необхідну умову діяльності. Отже, проживаючи на тимчасово окупованій території ОСОБА_8 міг набути громадянства російської федерації.

Однак, суд першої інстанції не дослідив вищезазначені обставини та не надав їм оцінки у справі згідно з положеннями ст. 94 КПК України.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Так, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, вказаних у вироку, встановлена судом на підставі оцінки і аналізу доказів, які повно і всебічно були досліджені під час судового розгляду кримінального провадження.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України підтверджуються на досліджених в ході судового розгляду наступних письмових доказах:

- витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 16.02.2015;

- рапорті старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 16.02.2025, відповідно до якого у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000081 від 27.02.2014 установлено, що працівники прокуратури Автономної Республіки Крим достовірно знаючи, що Автономна Республіка Крим є невід`ємною частиною України, на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у березні-серпні 2014 року погодилися на призначення на різні посади незаконно створеної прокуратури Крим, виконували вказівки і розпорядження так званих керівників вказаної прокуратури. Створення та діяльність на території України правоохоронного органу іноземної держави призвели до посилення окупації півострова Крим, забезпечили належне функціонування незаконних органів та злочинної організації на чолі з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Цими діями зазначені вище особи сприяли представниками Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України, що полягало у створенні умов для функціонування на території України іноземного правоохоронного органу, а саме прокуратури Російської Федерації, та забезпечує тривалу окупацію півострова Крим;

- списку працівників органів прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, які працевлаштовані в інших регіонах України (станом на 23.06.2014), відповідно до якого ОСОБА_8 після анексії півострова Крим не переведено на іншу посаду органів прокуратури України;

- відповіді Адміністрації президента України від 14.10.2016 № 03-01/3383, відповідно до якої клопотання про вихід із громадянства України зазначених у запиті осіб (в тому числі ОСОБА_8 на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходило;

- відповіді начальника Департаменту контррозвідки ОСОБА_14 від 13.06.2016 № 2/2/8-218651, відповідно до якої колишній співробітник прокуратури АР Крим ОСОБА_8 на день надання відповіді перебуває на території АР Крим, за адресою: АДРЕСА_1;

- наказі Генерального прокурора України ОСОБА_15 №13дк від 01.12.2014, відповідно до якого за порушення «Присяги працівника прокуратури» начальника відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 було звільнено із займаної посади з позбавленням класного чину «молодший радник юстиції», присвоєного наказу Генерального прокурора України від 25.06.2012 року № 751;

- протоколі огляду інтернет-видань від 29.09.2023 з додатками, відповідно до якого знайдено «Конституцию Республики Крым». Зазначеним актом визначаються основи конституційного устрою незаконно створеної «Республіки Крим», державний устрій, статус судової влади, органів прокуратури тощо;

- протоколі огляду інтернет-видань від 29.09.2023 з додатками, відповідно до якого знайдено повідомлення ЗМІ від 02.03.2014 про те, що виконувач обов`язків Генерального прокурора України ОСОБА_16 надіслав листа прокуророві Автономної Республіки Крим ОСОБА_17 , в якому закликав «не піддаватися на провокації, зберігати спокій та неухильно дотримуватися Конституції України та Законів України». Також знайдено звернення колегії Генеральної прокуратури України до працівників прокуратури АР Крим, в якому зазначена інформація з приводу подальшого працевлаштування в органах прокуратури інших регіонів України. Крім цього, знайдено світлокопію наказу виконувача обов`язків Генерального прокурора України ОСОБА_18 від 21.03.2014 № 36 «Про тимчасовий порядок прийняття, переміщення та звільнення прокурорів, слідчих прокуратури та інших спеціалістів прокуратури Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та прокуратури Кримського регіону з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері»;

- протоколі огляду речей та документів від 29.09.2023 з додатками, відповідно до якого знайдено «Федеральный конституционный закон от 21.03.2014 г. № 6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субьєктов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя»;

- телефонному довіднику органів прокуратури Республіки Крим Росія (станом на 04.07.2014), відповідно до якого ОСОБА_8 працює старшим прокурором у відділі нагляду за виконанням законодавства про протидії корупції;

- копії особової справи ОСОБА_8 , відповідно до якої згідно з наказом № 2361к від 26.10.2011 ОСОБА_8 був призначений на посаду начальника відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та досудовим слідством управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури АР Крим. Крім того, відповідно до наказу № 13дк від 01.12.2014 ОСОБА_8 був звільнений за порушення «Присяги працівника прокуратури»; - постанові прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим ОСОБА_19 про виділення матеріалів досудового розслідування від 09.03.2017, відповідно до якої із матеріалів кримінального провадження № 0000173 від 16.02.2015 було виділено матеріали щодо підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, в окреме провадження;

- витягах з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 від 09.03.2017;

- протоколі огляду інтернет-видань від 09.04.2015 з додатками, відповідно до якого здійснено пошук інформації за адресою «Прокуратура Республики Крым». Після завантаження зазначеної інтернет-адреси встановлено, що на вказаному інформаційному порталі міститься стаття під назвою «В Красногвардейском и Ленинском районах будет проводиться прием граждан но вопросам соблюдения антикоррупционного законодательства». У статті розміщено інформацію про те, що старший прокурор відділу по нагляду за додержанням законодавства та протидії корупції прокуратури Республіки Крим ОСОБА_8 здійснює прийом громадян у Червоногвардійському районі;

- відповіді Державної прикордонної служби України № 17/1-800вих17 від 19.06.2017, відповідно до якої була надана інформація щодо перетину державного кордону України з 01.01.2013 по дату надання відповіді ОСОБА_8 ;

- повідомленні про підозру від 14.05.2015, відповідно до якої 14.05.2015 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України;

- постанові старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_20 про оголошення підозрюваного у розшук від 30.06.2015, відповідно до якої 30.06.2015 підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук;

- рапорті оперуповноваженого УСР в Київській області ДСР НП України ОСОБА_21 від 25.04.2024, відповідно до якого в ході здійснення заходів з протидії диверсійно-розвідувальній діяльності та виявлення осіб, які усвідомлено співпрацювали з представниками окупаційної влади російської федерації, у встановленому законом порядку, отримана достатня та достовірна інформація про те, що ОСОБА_8 , колишній прокурор відділу прокуратури Автономної Республіки Крим, всупереч вимогам законодавства України, порушуючи Присягу працівника прокуратури України, після анексії російською федерацією Кримського півострова з 2014 року пішов служити у незаконно створену прокуратуру незаконно створеної Республіки Крим та виконувати вказівки і розпорядження так званих керівників зазначеної прокуратури. Згідно наявної інформації ОСОБА_8 станом на 2024 рік мешкає у російській федерації;

- довідці УРС у Київській області з додатками, відповідно до якої ОСОБА_8 всупереч вимогам законодавства України, порушуючи Присягу працівника прокуратури України, після анексії російською федерацією півострова Кримського півострова з березня 2014 року пішов служити у незаконно створену прокуратуру «Республіки Крим» та виконувати вказівки і розпорядження та званих керівників зазначеної прокуратури. Так, усвідомлено перейшов на бік ворога, ОСОБА_8 у 2014 році (точна дата не встановлена) пішов служити на посаду старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законодавства про протидію корупції прокуратури «Республіки Крим», де перебував до червня 2019 року, після чого зайняв посаду прокурора Ленінського району «Республіки Крим». Перебуваючи на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законодавства про протидію корупції прокуратури «Республіки Крим», ОСОБА_8 в рамках реалізації угоди про співробітництво між Кримським федеральним університетом імені Вернадського В.І. та Прокуратурою «Республіки Крим» 24.02.2016 відвідував юридичну клініку юридичного факультету Кримського федерального університету імені ОСОБА_22 та проводив практичні заняття із студентами. Відповідна інформація міститься на сайті Кримського федерального університету. Після чого, відповідно до новини від 07.06.2019, розміщенню на сайті служби новин «Керчь ФМ» ОСОБА_8 зайняв посаду прокурора Ленінського району. Під час аналізу судових актів, які розміщені на офіційному сайті російської федерації, виявлені вироки та ухвали суду по наступним справам, в яких ОСОБА_8 приймав участь як сторона обвинувачення або справи розглядалися згідно його постанов, а саме за посиланнями: Приговор № 1-233/2018 от 28 ноября 2018 г. по делу № 1-233/2018 :: СудАкт.ру : міститься вирок Ленінського районного суду «Республіки Крим» №ї 1-233/2018 від 28 листопада 2018 року по справі № 1-233/2018, в якому ОСОБА_8 зазначений як державний обвинувач - прокурор; решение № 2А-1105/2019 2А-1105/2019-М-685/2019 М-685/2019 от 14 июня 2919 г. по делу № 2А-1105/2019 :: СудАкт.ру: міститься рішення Ленінського районного суду «Республіки Крим» № 2А-1105/2019 2А-1105/2019-М-685/2019 М-685/2019 від 14 червня 2019 року по справі № 2А-1105/2019, в якому ОСОБА_8 зазначений як прокурор Ленінського району «Республіки Крим»; решение №2-1130/20192-113 0/2019-М-730/2019 М-730/2019 от 21 августа 2019 г. по делу № 2-1130/2019 :: СудАкт.ру: міститься рішення Ленінського районного суду «Республіки Крим» № 2-1130/2019 2-1130/2019-М-730/2019 М-730/2019 від 21 серпня 2019 року по справі № 2-1130/2019, в якому ОСОБА_8 зазначений як прокурор Ленінського району «Республіки Крим»;

- протоколі огляду від 24.09.2024, відповідно до якого був проведений огляд Інтернет-ресурсів. В ході огляду було знайдено новину, в якій зазначено про призначення ОСОБА_8 прокурором Ленінського району та публікацію яка містить відомості стосовно ОСОБА_8 ;

- телефонному довіднику органів прокуратури Республіки Крим Росія (станом на 04.07.2014), відповідно до якого ОСОБА_8 працює старшим прокурором у відділі нагляду за виконанням законодавства про протидії корупції;

- протоколі огляду інтернет-видань з додатками, відповідно до якого був проведений огляд в ході якого встановлено, відповідно до новини від 07.06.2019, розміщенню на сайті служби новин «Керчь ФМ» ОСОБА_8 зайняв посаду прокурора Ленінського району. Під час аналізу судових актів, які розміщені на офіційному сайті російської федерації https://sudact.ru:, вироки та ухвали суду по наступним справам, в яких ОСОБА_8 приймав участь як сторона обвинувачення або справи розглядалися згідно його постанов, а саме за посиланнями: Приговор № 1-233/2018 от 28 ноября 2018 г. по делу № 1-233/2018 :: СудАкт.ру : міститься вирок Ленінського районного суду «Республіки Крим» №ї 1-233/2018 від 28 листопада 2018 року по справі № 1-233/2018, в якому ОСОБА_8 зазначений як державний обвинувач - прокурор; решение № 2А-1105/2019 2А-1105/2019-М-685/2019 М-685/2019 от 14 июня 2919 г. по делу № 2А-1105/2019 :: СудАкт.ру: міститься рішення Ленінського районного суду «Республіки Крим» № 2А-1105/2019 2А-1105/2019-М-685/2019 М-685/2019 від 14 червня 2019 року по справі № 2А-1105/2019, в якому ОСОБА_8 зазначений як прокурор Ленінського району «Республіки Крим»;

- протоколі огляду інтернет ресурсів від 30.09.2024 з додатками, відповідно до якого був проведений огляд інтернет ресурсу. В результаті пошуку зазначено інформацію від 07.06.2019: «Приказом Генерального прокурора Российской Федерации на должность прокурора Ленинского района назначен советник юстиции ОСОБА_23 . 38-летний уроженец города Симферополя ОСОБА_24 в органах прокуратуры работает с 2005 года. Начинал профессиональную карьеру с должности помощника прокурора Железнодорожного района г. Симферополя, до назначения прокурором Ленинского района трудился в должности старшего прокурора отдела по надзору за исполнением законодательства о противодействии коррупции прокуратуры Республики Крым». Крім того, в результаті пошуку зазначено інформацію від 14.10.2020: «В Орловском районе назначили нового прокурора. Должность приказом Генерального прокурора РФ получил прокурор Республики ОСОБА_25 . Службу в органах прокуратуры ОСОБА_24 проходит с 2005 года. В июне 2019 года занял должность прокурора Ленинского района Республики Крым. Не один раз получал поощрения, в том числе и от Генерального прокурора России»;

- повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри, відповідно до якої ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Також судом першої інстанції було досліджено інші процесуальні документи, а саме: постанови уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, Бердянської місцевої прокуратури, прокурори Автономної Республіки Крим, Державного бюро розслідувань, щодо зупинення і відновлення кримінальних проваджень № 0000173 від 16.02.2015, № 0000647 від 09.03.2017; повістки про виклик ОСОБА_8 до уповноважених осіб органу досудового розслідування; постанови про створення, зміну групи слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні; ухвали слідчого судді; супровідні листи та інше.

Крім того, враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджені матеріали, що підтверджують заходи, які були вжиті щодо дотримання прав ОСОБА_8 як підозрюваного та щодо повідомлення його як обвинуваченого про вчинення стосовно нього процесуальних дій та забезпечення правом на захист, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 374 КПК України.

Також, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, суд першої інстанції законно та обгрунтовано виключив з обвинувачення ОСОБА_8 посилання на його причетність до надання допомоги окремим представникам іноземної держави (РФ), оскільки таких конкретних фактів не встановлено, протиправна діяльність ОСОБА_8 , яка спрямована на вчинення державної зради, охоплюється наданням з її боку допомоги іноземній держави (РФ) в цілому.

Окрім цього, врахувавши межі висунутого обвинувачення та керуючись принципом презумпції невинуватості, суд першої інстанції виключив з обвинувачення ОСОБА_8 посилання на його дії на шкоду територіальної цілісності України та недоторканості України, оскільки будь-яких даних його участі в посяганнях на територію України із застосуванням з боку інших держав військової сили або загрози силою, а так само в порушенні територіальної цілісності та недоторканості кордонів України, не надано. Більш того, з цього приводу відсутні посилання і серед фактичних обставин, які визнані прокурором встановленими і викладені в обвинувальному акті.

На противагу доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції, врахувавши логічність, послідовність, узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, визнав наведені та проаналізовані задокументовані дані про діяльність ОСОБА_8 , як «прокурора» окупаційних органів влади РФ, достовірними доказами обвинувачення. Отже, з урахуванням встановлених фактичних обставин, ОСОБА_8 , продовжуючи з березня 2014 до створення і початку діяльності на території АР Крим «органів прокуратури РФ» та скориставшись переважним правом на заміщення посади у органах прокуратури, фактично отримав громадянство РФ, як необхідну умову такої діяльності.

Крім цього, у березні 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , будучи працівником правоохоронного органу (прокуратури АР Крим) та у встановленому законами України порядку не звільнений з посади, продовжив роботу у складі незаконно створених органів прокуратури РФ на окупованій території АР Крим - прокурора відділу з нагляду за виконанням законодавства про протидію корупції, без підпорядкування Генеральній прокуратурі України, потім був призначений на посаду прокурора Ленінського району «Республіки Крим», тобто продовжив здійснення своєї трудової діяльності, керуючись матеріальним та процесуальним правом РФ, що підтверджується інформацією з інтернет ресурсів, копіями судових рішень, в яких ОСОБА_8 приймав участь як сторона обвинувачення.

Достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду ОСОБА_8 для усвідомлення ним фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в АР Крим доводиться об`єктивними даними про його кваліфікаційний рівень в галузі права, який дозволяв йому працювати прокурором.

На свідомий і добровільний характер дій ОСОБА_8 з надання допомоги РФ в проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові України вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку. Так, ОСОБА_8 , починаючи з березня 2014 року, не вчиняє жодних дій у зв`язку із своєю мовчазною згодою на автоматичне набуття по факту громадянства іншої країни, продовжує здійснювати трудову діяльність як прокурор, керуючись при цьому матеріальним та процесуальним правом іноземної держави.

Крім того, достовірно знаючи про тимчасову окупацію Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, в порушення вимог Конституції та законів України, достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність дій Верховної Ради АР Крим та Російської Федерації щодо приєднання території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації, усвідомлюючи, що так звана прокуратура Ленінського району «Республіки Крим» відповідно до положень ст. 64 Конвенції є незаконно створеним органом, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, бажаючи допомогти іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, перебуваючи в смт Леніно АР Крим продовжив роботу у складі незаконного правоохоронного органу Російської Федерації на території АР Крим.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_8 , звертався з клопотанням про вихід з громадянства України, приблизно в період з лютого по березень 2014 року, а 21 березня 2014 року ОСОБА_10 підписав «указ» про вихід із громадянства України 590 осіб із числа прокурорського складу, в тому числі про вихід з громадянства ОСОБА_8 (п. 103 «указу»), а тому обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що 24 березня 2014 року він вийшов з українського громадянства, є необгрунтованими.

На противагу вказаним доводам захисника, колегія суддів знаходить законним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що враховуючи приписи ст. 4 Конституції України, ст. ст. 2, 17-20 Закону України «Про громадянство України», ч. 4 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», дотримуючись проголошеного в Україні визнання права громадянина України на зміну громадянства у встановленому порядку, ОСОБА_8 по теперішній час залишається громадянином України незалежно від місця його проживання. Примусове автоматичне набуття ним, як громадянином України, який проживає на тимчасово окупованій території, громадянства РФ не визнається Україною, відтак не може бути підставою для втрати ним громадянства України. Через оголошену ОСОБА_8 у межах даного провадження підозру у вчиненні злочину не допускається і його вихід з громадянства України. Фактичне набуття ОСОБА_8 громадянства РФ не впливає на зміст його правових відносин з Україною, за якими він визнається лише громадянином України.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та досліджено всі ті обставини, які мали значення для ухвалення судового рішення, а тому посилання в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого про те, що відсутні докази, які доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України не ґрунтуються на матеріалах провадження та спростовуються доказами, які судом першої інстанції досліджені повно, всебічно та об`єктивно. Немає підстав вважати, що судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.111 КК України - державна зрада, тобто у вчиненні громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові України, а саме у наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України (у редакції Закону № 1689-VII від 0710.2014).

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставами для зміни чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Наведене у своїй сукупності вказує на необґрунтованість апеляційної скарги захисника обвинуваченого та відсутність підстав для її задоволення.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, особу винного, який судимостей не має, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, і правильно призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону України про кримінальну відповідальність, а також додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4