Провадження №1-кп/447/312/25
Справа №447/3456/25
У Х В А Л А

про продовження строку дії запобіжного заходу

03.11.2025 м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заході у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000378 від 04.08.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гірське Миколаївського району Львівської області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

встановив:

28.10.2025 на розгляд Миколаївського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2025 за №0000378 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025, вказаний обвинувальний акт передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30.10.2025 по даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 03.11.2025.

В підготовче судове засідання 03.11.2025 з`явилися прокурор, потерпілий та обвинувачений.

03.11.2025 через канцелярію суду прокурором подано клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту строком на два місяці, яке у відповідності до ч.3 ст.315 КПК України, слід вирішити в даному підготовчому засіданні.

Подане клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

Зокрема прокурор покликається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 21:30 год. 03.08.2025, керуючи автомобілем марки VOLVO V50, р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою в межах населеного пункту с.Стільсько Стрийського району Львівської області по вул. Шевченка, в напрямку с.Дуброва Стрийського району Львівської області, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.2 «В Україні установлений правосторонній рух транспортних засобів», Розділу 1 п. 1.5 «дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; Розділу 2 п. 2.3 підпункт б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; підпункт д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; п. 2.9 підпункт а) «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; Розділу 34 вимогам дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку експерта №2160/2025-ц 1,6 проміле) без завад технічного характеру, перетнув горизонтальну дорожню розмітку 34.1.1 ПДР, яка поділяє транспортні потоки та яку відповідно до Правил дорожнього руху перетинати забороняється, виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив наїзд передньою лівою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку зустрічною смугою руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась у зв?язку з порушенням водієм автомобіля марки VOLVO V50, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , правил дорожнього руху пішохід ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді косого перелому поперекових відростків 1-го та 2-го «люмбальних» (поясничних) хребців зліва, які утворились від дії твердого предмета - виступаючих частин автомобіля, можливо і лівого бокового дзеркала та згідно висновку експерта N? 72 від 12.09.2025 відносяться до ушкодження середнього ступеня важкості, по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

05.08.2025 слідчим суддею Миколаївського районного суду Львівської області на той час підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, строк дії якого продовжено до 04.11.2025

Вважає, що на даний час наявні підстави для подальшого застосування до обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, оскільки ризики передбачені пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту із покладенням обов`язків визначених прокурором у клопотанні.

Потерпілий ОСОБА_6 , вирішення клопотання прокурора залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.181 КПК України законодавцем визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби , та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням відомостей щодо продовження існування ризиків, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.

При цьому, суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Тобто ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Водночас Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Як вбачається із ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.10.2025 в ході досудового розслідування ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час на строк до 03.10.2025, який вказаною ухвалою продовжено до 04.11.2025. При цьому слідчим суддею встановлено наявність ризиків передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

28.10.2025 обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України скеровано до Миколаївського районного суду Львівської області.

На даний час, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст.286-1 КК України перебуває на розгляді в суді, судове слідство ще не розпочато, жодні докази не досліджувались, свідки не допитувались. Завершити судовий розгляд до 04.11.2025, не видається можливим.

При розгляді клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором доведено, що встановлені при обранні запобіжного заходу ризики передбачені у п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання виключно у виді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу на свідка та потерпілого у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що судовий розгляд ще не розпочато, потерпілий та свідки судом ще не допитувались, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідком та потерпілим і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих показів задля виправдання своїх дій чи підтвердження власної версії події, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду, взявши до уваги обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, підлягає задоволенню.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, є недоцільним, оскільки таке не відповідатиме цілям та меті застосування запобіжних заходів, зокрема не сприятиме виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню встановленого судом ризику.

Також запобіганню встановленим ризикам слугуватиме покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статями 176, 177, 181, 184, 194, 314-316, 331, 350, 369-372, 392, 395 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити дію застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 год. до 06:00 год.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків становить два місяці, а саме по 02.01.2026.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала підлягає виконанню Відділенням поліції №2 Стрийського РУП ГУНП України в Львівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04.11.2025.

Суддя ОСОБА_9