У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за заявою ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року задоволено заяви про самовідвід суддів Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від участі у розгляді апеляційної скарги заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 серпня 2025 року про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

13 жовтня 2025 року до Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_5 надіслав заяву про роз`яснення судового рішення, в якій зазначено наступне, мовою оригіналу: «дані судові рішення є дещо незрозумілими в частині, що стосується : коли на суддів найшло прозріння чи це є тактичний хід щоб затягнути розгляд справи?»

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи заяви ОСОБА_5 , колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Судове рішення - це акт-рішення суду, оформлений документально яким вирішується судова справа по суті, питання, що стосуються руху справи, а також інші питання у межах юрисдикційних повноважень суду.

Дійсно ч. 1 ст. 380 КПК передбачає, що роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо неоднакового тлумачення висновків суду і розуміння, у т. ч. під час виконання. При цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Тому, у випадку, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК, є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст (ч. 1 ст. 380 КПК, постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.11.2019 у справі №367/3068/17).

Роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання із урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Метою роз`яснення судового рішення є його удосконалення для правильного розуміння учасниками судового провадження, органом виконання судового рішення. Роз`яснення судового рішення спрямоване на усунення незрозумілості, що ускладнює його реалізацію. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №1-26/04 та від 08.08.2019 у справі №202/4467/14-к).

Отже, правовий механізм роз`яснення судового рішення впроваджений з метою виправлення недоліків судового акту та полягає в усуненні його незрозумілості, викладенні судового рішення у більш зрозумілій формі. У зв`язку із цим суд не роз`яснює мотиви прийняття судового рішення та не змінює його зміст, а виходячи із суб`єктів звернення із заявою може роз`яснити лише те рішення, яке підлягає виконанню.

Виходячи з того, що згідно зі ст. 337, 380 КПК України судовий розгляд проводиться у межах, визначених у заяві, то заявник зобов`язаний визначитись і вказати, що саме в судовому рішенні є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо.

Застосовуючи наведений підхід до тлумачення норм кримінального процесуального закону у цій справі апеляційний суд зауважує, що хоча ОСОБА_5 кваліфікує процесуальний документ, із яким звернувся до апеляційного суду, посилаючись на ст. 380 КПК, як заяву про роз`яснення судового рішення, але з наведеного у ньому тексту вбачається, що мотиви та вимоги такої заяви не стосуються незрозумілості, неоднозначності, можливості різного сприйняття як учасниками кримінального провадження, так і сторонньою особою судового рішення. Дана заява не конкретизована, по суті ОСОБА_5 не виносить на розгляд суду питання, які вирішуються у порядку, визначеному ст. 380 КПК.

Із наведених причин заява про роз`яснення рішення суду за своїм змістом не є заявою про роз`яснення судового рішення та не може бути предметом судового розгляду у порядку, передбаченому ст. 380 КПК.

Водночас ст. 380 КПК не передбачає правові наслідки встановлення неприйнятності заяви про роз`яснення судового рішення.

Право на звернення до суду не є абсолютним, реалізація цього права здійснюється на підставі та в порядку, передбаченому КПК, та суд не вирішує питання, які не віднесені до його повноважень КПК та які не стосуються здійснення правосуддя.

При цьому будь-яка заява, клопотання, скарга у кримінальному провадженні подається учасником провадження та розглядається судом у відповідності до завдань, визначених ст. 2 КПК.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13.05.1980 р.), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

У зв`язку із наведеним, виходячи із завдань кримінального провадження, і таких загальних засад кримінального провадження як верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ч. 6 ст. 9 КПК), диспозитивність (ст. 26 КПК), забезпечення права на оскарження процесуальних рішень (ст. 24 КПК), доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21 КПК), апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5 , оскільки вище вказана заява, в розумінні ст. 380 КПК не є заявою про роз`яснення судового рішення.

На думку апеляційного суду, прийняття саме такого рішення відповідатиме загальним засадам кримінального провадження.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 9, 11, 380 КПК України, апеляційний суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про роз`яснення рішення суду - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді