Справа № 199/6022/25
В И Р О К

іменем України

02 жовтня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000170, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Скорики, Підволочиського р-ну, Тернопільської обл.., громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді оператора 1 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів 2 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 , 22 березня 2025 року приблизно о 03:00 год., проходячи повз будинку АДРЕСА_2 , побачив припарковані автомобілі, після чого у нього виник умисел на таємне заволодіння чужим майном.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, таємно, умисно, знаходячись на парковці біля зазначеного будинку, підійшов до автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом розбиття водійського скла спереду зліва за допомогою шматка бордюри, проник до зазначеного автомобіля та відчинив інші двері кнопками з середини, але у зв`язку з тим, що майна не виявив, ОСОБА_4 направився до сусіднього автомобіля марки «Ford», моделі «Fiesta», д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом розбиття скла передніх правих дверцят за допомогою шматка бордюри, проник до автомобіля, який є сховищем та при огляді салону у бардачку виявив відеореєстратор з написом «FHD 1080Р», вартістю 785 грн. 87 коп., який витягнув, таким чином заволодівши ним, після чого тимчасово поклав його на заднє сидіння автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , потім кнопкою, яка знаходиться біля водійського крісла, відчинив багажний відсік при огляді якого виявив, ліхтар торгової марки «M-Tac» моделі «М22-С», вартістю 1035 грн. 60 коп., мультітул торгової марки «Sigma», вартістю 419 грн. 20 коп., набір торцевих головок з тріскачкою торгової марки «Alloid», серії «Base» в кейсі, вартістю 1769 грн. 06 коп., плитоноску торгової марки «Molli», вартістю 2150 грн., дві бронеплити сталевих виробництва «Swebor Armor» 3 класу захисту, вартістю 3344 грн. 96 коп., шолом захисний кевларовий торгової марки «Elmol», моделі «PASGT», вартістю 2503 грн. 18 коп., компресор автомобільний з написом «Air erupt inflator», вартістю 355 грн. 38 коп. та трос буксирувальний, вартістю 83 грн. 17 коп.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що на парковці нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, таємно, умисно, в умовах воєнного стану, почав переносити у свої руках почергово, з автомобіля марки «Ford», моделі «Fiesta», д.н.з. НОМЕР_3 та складати їх до автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , ліхтар торгової марки «M-Tac» моделі «М22-С», вартістю 1035 грн. 60 коп., мультітул торгової марки «Sigma», вартістю 419 грн. 20 коп., набір торцевих головок з тріскачкою торгової марки «Alloid», серії «Base» в кейсі, вартістю 1769 грн. 06 коп., плитоноску торгової марки «Molli», вартістю 2150 грн., дві бронеплити сталевих виробництва «Swebor Armor» 3 класу захисту, вартістю 3344 грн. 96 коп., шолом захисний кевларовий торгової марки «Elmol», моделі «PASGT», вартістю 2503 грн. 18 коп., компресор автомобільний з написом «Air erupt inflator», вартістю 355 грн. 38 коп. та трос буксирувальний, вартістю 83 грн. 17 коп., загальною вартістю 12 446,42 грн, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки покинути місце злочину з викраденим майном та розпорядитися ним не зміг через виявлення потерпілим ОСОБА_6 , після чого, покинув місце події, не довівши свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю. Показав, що дійсно у зазначені в обвинувальному акті місці та час розбив вікна в двох автівках, та з в однієї з них намагався викрасти речі. Перелік майна, яке він намагався викрасти, підтверджує. З вартістю цього майна згоден. У вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати.

Оскільки ОСОБА_4 добровільно та усвідомлено (сумнівів щодо чого під час його опитування встановлено не було) повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним злочину, правильно розуміє зміст цих обставин, судом на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, корисливим, тяжким, незакінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, ступінь реалізації злочинного умислу та причини, з яких злочин не було доведено до кінця, той факт, що викрадене майно потерпілому повернуте в повному обсязі, відомості про особу обвинуваченого.

Останній до кримінальної відповідальності притягується вперше, є діючим військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, учасником бойових дій, за місцем служби та місцем проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 ,суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

На обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, сторони не посилаються і такі обставини судом не встановлені.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені.

З огляду на зазначене, враховуючі вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, що його обтяжують, відсутність фактичної шкоди від злочинних дій обвинуваченого, позитивну характеристику останнього, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 раніше не застосовувався і клопотання про його обрання до набрання вироком законної сили сторонами не заявлялося.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 349, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у загальному розмірі 15918 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень.

Речові докази речі, які були предметом кримінального правопорушення і передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

02.10.2025