16.09.2025 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8508/25
Провадження № 1-кс/644/1107/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_8 , подане в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000101 від 14 квітня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці. Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки: заборонити залишати своє місце постійного проживання кв. АДРЕСА_2 цілодобово; заборонити відвідувати місця громадського відпочинку; прибувати за першою вимогою до органу досудового розслідування, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше 11.04.2025, у невстановленому місці у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та у невстановленої досудовим розслідуванням особи виник спільний злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках потерпілих, шляхом обману, переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою неправомірного заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, з використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи обізнаними у механізмі створення фішингових посилань, які імітують посилання на інші «авторитетні» сайти, розподіливши ролі наступним чином: невстановлена особа розсилає посилання в соціальній мережі «Facebook» з метою заволодіння конфіденційними даними банківських карток, які в подальшому використовує для авторизації у мобільному додатку банку, а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , знаходячись біля банкоматів, надсилають невстановленій особі індивідуальні ознаки банкомату, а саме QR-code, який, вона використовує для проведення операції із зняття готівки з банкомату із відповідної банківської картки, які має отримати ОСОБА_7 або ОСОБА_10 .

Так, 11.04.2025, приблизно о 18:45, потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_3 , переглядаючи через особистий профіль в соціальній мережі «Facebook» новини побачив оголошення про надання грошової допомоги від імені держави, зовні схоже на «Дію».

При цьому, ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинний намір ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та наразі невстановленої особи заволодіти його грошовими коштами шляхом обману, з метою отримання грошової допомоги, про яку йшлося в оголошенні, перейшов за посиланням, яке було вказане в таргетованій рекламі, розміщеній та налаштованій невстановленою особою, в результаті чого відкрилося діалогове вікно, яке було візуально схоже на додаток «Приват24» та не викликало у останнього жодних сумнівів з приводу автентичності.

Діючи за вимогами, вказаними на сторінці сайту, відкритого за фішинговим посиланням, з метою авторизації на ній для подальшого отримання грошової допомоги від імені держави, ОСОБА_11 ввів запитувану інформацію, яка містить у собі реквізити банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , після чого натиснув «відправити інформацію» та очікував надходження грошових коштів на власний, вказаний ним банківський рахунок, тим самим був введений в оману, з використанням електронно-обчислювальної техніки та не розуміючи того, що передав особисті данні, включно ті, що містять банківську таємницю.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у невстановлений час але не пізніше 18:45 11.04.2025 у невстановленому місці отримали інформацію від невставленої особи, яка вже на той час заволоділа конфіденційною інформацією щодо банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та мала доступ до мобільного додатку банку вказаної особи, про необхідність злочинного зняття коштів із банкомату із вказаного рахунку.

Після цього ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , відповідно до розподілених їм ролей, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел приблизно о 18:40 11.04.2025 підійшли до банкомату CAHA0253, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 130-А, де ОСОБА_7 використовуючи особистий мобільний телефон зробив знімок QR-code вказаного банкомату та надіслав його невстановленій особі.

Потім ОСОБА_7 в період часу з 18:51 по 19:13 11.04.2025, знаходячись біля банкомату CAHA0253 за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 130-А разом із ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію умислу, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, за попередньою змовою, дочекавшись поки невставлена особа, використавши надісланий їй QR-code банкомату, проведе операцію із зняття готівки з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , дочекався поки ОСОБА_10 почергово забрав грошові кошти з вказаного банкомату загальною сумою 20000 грн., тим самим заволодів ними шляхом обману. Після цього він разом із ОСОБА_10 із місця скоєння злочину зник, розпорядившись грошима на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_10 та невстановленою особою, шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки заволодів грошовим коштами, які належали ОСОБА_11 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, у невстановлений час, але не пізніше 11.04.2025, у невстановленому місці у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та у невстановленої досудовим розслідуванням особи виник спільний злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках потерпілих, шляхом обману, переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою неправомірного заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, з використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи обізнаними у механізмі створення фішингових посилань, які імітують посилання на інші «авторитетні» сайти, розподіливши ролі наступним чином: невстановлена особа розсилає посилання в соціальній мережі «Facebook» з метою заволодіння конфіденційними даними банківських карток, які в подальшому використовує для авторизації у мобільному додатку банку, а ОСОБА_10 , знаходячись біля банкоматів, надсилає ОСОБА_7 індивідуальні ознаки банкомату, а саме QR-code, який, в свою чергу, пересилає його невстановленій особі, який вона використовує для проведення операції із зняття готівки з банкомату із відповідної банківської картки, які має отримати ОСОБА_10 .

Так, 11.04.2025, приблизно о 21:00, потерпілий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_4 , переглядаючи через особистий профіль в соціальній мережі «Facebook» новини побачила оголошення про надання грошової допомоги від імені держави, зовні схоже на «Дію».

При цьому, ОСОБА_12 , не будучи обізнаною про злочинний намір ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та наразі невстановленої особи заволодіти її грошовими коштами шляхом обману, з метою отримання грошової допомоги, про яку йшлося в оголошенні, перейшла за посиланням, яке було вказане в таргетованій рекламі, розміщеній та налаштованій невстановленою особою, в результаті чого відкрилося діалогове вікно, яке було візуально схоже на додаток «Приват24» та не викликало у останньої жодних сумнівів з приводу автентичності.

Діючи за вимогами, вказаними на сторінці сайту, відкритого за фішинговим посиланням, з метою авторизації на ній для подальшого отримання грошової допомоги від імені держави, ОСОБА_12 ввела запитувану інформацію, а саме пін-код від банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та логін і пароль до мобільного застосунку «Приват24», після чого натиснула «відправити інформацію» та очікувала надходження грошових коштів на власну банківську картку, тим самим була введена в оману, з використанням електронно-обчислювальної техніки та не розуміючи того, що передала особисті данні, включно ті, що містять банківську таємницю.

Після цього, ОСОБА_7 той же день, але не пізніше 21:12 11.04.2025 у невстановленому місці отримав інформацію від невстановленої особи, яка на той час вже отримала конфіденційну інформацію щодо банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка видана на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та мала доступ до мобільного додатку банку вказаної особи, про необхідність злочинного зняття коштів із банкомату із вказаної картки, яку передав ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , відповідно до розподілених їм ролям, реалізовуючи свій злочинний умисел о 21:12 11.04.2025 підійшли до банкомату CAHA0253, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 130-А, де ОСОБА_10 використовуючи особистий мобільний телефон зробив знімок QR-code вказаного банкомату та надіслав його ОСОБА_7 , який, в свою чергу, переслав його невстановленій особі.

Потім ОСОБА_7 , в період часу з 21:13 по 21:14 11.04.2025, знаходячись біля банкомату CAHA0253 за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 130-А, разом із ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію умислу, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, за попередньою змовою, повторно, дочекавшись поки невставлена особа, використавши надісланий їй QR-code банкомату, проведе операцію із зняття готівки з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , дочекався поки ОСОБА_10 почергово забрав грошові кошти з вказаного банкомату загальною сумою 8000 грн., тим самим заволодів ними шляхом обману. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_10 із місця скоєння злочину зникли, розпорядившись грошима на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_10 та невстановленою особою, шляхом обману, заволодів грошовим коштами, які належали ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У вчиненні кримінального правопорушення ґрунтовно підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець м. Харкова, не одружений, з середньою освітою, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою АДРЕСА_5 , раніше не судимий.

Повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України складено та вручено підозрюваному 03.09.2025.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, визнав себе винним.

Крім визнання своєї провини в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, вина ОСОБА_7 підтверджується наступними зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_11 ; додатковим допитом потерпілого ОСОБА_11 ; допитом потерпілого ОСОБА_12 ; оглядами CD-R дисків, вилучених в ході проведення тимчасових доступів до речей і документів АТ КБ «Приватбанк»; обшуком за адресою АДРЕСА_5 ; слідчим експериментом; оглядом речей, а саме ноутбуку «Dell Desktop-308680T», який було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 .

В діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан.

На підставі цього є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , маючи можливість вільно пересуватись, зможе незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Також існує ризик того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який санкцією статті передбачено сувору міру покарання у вигляді позбавленні волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою АДРЕСА_5 , скарг на його поведінку не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 4 ст.190 КК України є тяжкими злочинами, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити зазначені вище дії.

Враховуючи викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Захисники заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на визнання вини їх підзахисним, явку останнього до слідчого за першою вимогою, активну співпрацю зі слідством, наявність наміру проходити військову службу за контрактом про що свідчить довідка ВЛК від 15.09.2025 року у відношенні ОСОБА_7 , який є придатним до військової служби. Зазначили, що у разі прийняття рішення судом про обрання запобіжного заходу, просили обрати особисте зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку захисників, вказав, що має намір служити у ЗСУ за контрактом у зв`язку з чим 15.09.2025 року пройшов військово лікарську комісію, яка визнала його придатним до служби.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Виключною метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що узгоджується з положеннями Європейської конвенцією з прав людини.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.190 КК України підтверджується зібраними у провадженні матеріалами досудового розслідування, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_11 ; додатковим допитом потерпілого ОСОБА_11 ; допитом потерпілого ОСОБА_12 ; оглядами CD-R дисків, вилучених в ході проведення тимчасових доступів до речей і документів АТ КБ «Приватбанк»; обшуком за адресою АДРЕСА_5 ; слідчим експериментом; оглядом речей, а саме ноутбуку «Dell Desktop-308680T», який було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 .

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від слідства або незаконно впливати на інших учасників провадження, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_7 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, раніше не судимий, не працює, не одружений, дітей не має, інвалідності не має, має намір проходити військову службу за контрактом у зв`язку з чим 15.09.2025 року пройшов військово лікарську комісію про що свідчить відповідна довідка № 2025-0915-1216-1824-0.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченому, а відтак клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з покладанням на нього відповідних обов`язків.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України, а тому клопотання про застосування запобіжного заходу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.177,178,181,194,196,309,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_8 , подане в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000101 від 14 квітня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, строком до 01 жовтня 2025 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду з 21.00 год до 06.00 год наступного дня.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до органу досудового розслідування, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про необхідність зміни свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити до 01 жовтня 2025 року.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о «14» годині «30» хвилин «22» вересня 2025 року.

Слідчий суддя: