печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 рокуслідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

19.11.2025 року прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на мобільний термінал марки «Айфон» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою оператора зв`язку номер НОМЕР_2 , що були вилучені 10.03.2023 під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва за № 757/7105/23-к від 22.02.2023, за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001425, зареєстрованому 15.05.2025 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи органу місцевого самоврядування зловживаючи владою, всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди від суб`єктів господарської діяльності в інтересах останніх вчиняють неправомірні дії, що призводять до тяжких наслідків.

За отриманою в ході досудового розслідування інформацією ФОП ОСОБА_5 здійснює господарську діяльність у сфері тваринництва відповідно до основних видів економічної діяльності (КВЕД), пов`язаних із розведенням свиней, виробництвом м`ясної продукції та супутніми сільськогосподарськими послугами.

Здійснення вказаної господарської діяльності здійснюється в майновому комплексі ферми, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :04:010:0235, площею 2,88 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), який перебуває у власності територіальної громади в особі Старосинявської селищної ради та з 2016 року на підставі договору № 26 від 22.01.2016 передано в орендну власність зазначеному підприємцю строком 15 років.

Встановлено, що посадові особи Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області та контролюючих органів державної влади, зокрема Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області, зловживаючи владою всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди від ФОП ОСОБА_5 та в інтересах останньої, замовчують та ігнорують недотримання даним суб`єктом господарської діяльності вимог законодавства під час ведення господарської діяльності, в частині дотримання Законів України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною», «Про ветеринарну медицину» тощо, що призводять до тяжких наслідків.

Вказані наслідки виражаються в тому, що з приміщень майнового комплексу ферми, яка розташована за адресою: Хмельницька область Хмельницький район, с. Івки, а саме на земельній ділянці, з кадастровим номером :04:010:0235, площею 2,88 га, здійснюється витік (як безпосередньо з території, так і каналізаційної труби) рідких відходів тваринного походження, зокрема, гною та сечі, на території земельних ділянок, які безпосередньо прилеглі до даної ферми, які, в свою чергу вільно, та в хаотичному порядку розтікаються по поверхні ґрунту, що призводить до його подальшого забруднення.

Окрім цього, встановлено, що неподалік даної ферми, на відстані близько 700-800 метрів, розташована інша земельна ділянка, за географічними координатами 49°4006.5" N 27°3402.3"E, на якій здійснюється скид падежу свиней із території вищевказаної ферми, які ймовірно заражені гострим вірусним захворюванням африканська чума свиней/ящур, - до спеціально облаштованої ями, укріпленої бетонними кільцями.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до злочинної діяльності причетні:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син ОСОБА_5 ) уродженець: Житомирської області м. Житомира, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та кв. АДРЕСА_3 за цією ж адресою (з`єднані 2 квартири). Крім цього, встановлено, що ОСОБА_6 для здійснення керівництвом даної групи, використовує офісне приміщення АДРЕСА_4 , де спільно із іншими невстановленими учасниками злочинного угрупування, опрацьовує ряд документів, що стосуються господарської діяльності вказаної ферми та узгоджує всі інші питання з цього приводу.

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 яка являється формальним ФОП, на яку зареєстроване право власності на майно вказаного свинокомплексу, а також взята відповідна оренда земельної ділянки на якій він розміщується.

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 який за вказівкою ОСОБА_6 безпосередньо здійснює керівництво на самому свинокомплексі (перебуває на посаді керуючого) щодо господарської діяльності та кадрової політики з приводу працевлаштування та самої роботи на місці. (рахується офіційно на ФОП, дата отримання доходу 01.09.2025).

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 являється трактористом на вказаному свинокомплексі, який виконує вказівки ОСОБА_7 з приводу вивозу гною із території вказаного свинокомплексу на інші земельні ділянки.

Оперативними працівниками на виконання доручення слідчого встановлено, що в своїй злочинній діяльності вказані особи використовують трактор БЕЛАРУС-892, д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 р.в. заводський № НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_8 та який відповідно реєстраційної картки транспортного засобу на праві власності належить ФОП ОСОБА_5

31.10.2025, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 справа №757/53131/25-к від 27.10.2025 проведено обшук трактора БЕЛАРУС-892, д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 р.в. заводський № НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , який відповідно реєстраційної картки транспортного засобу на праві власності належить ФОП ОСОБА_5 , в ході проведення якого встановлено, що даний трактор використовують у протиправній діяльності, а отже останній має значення для даного досудового розслідування. За результатами вказаної слідчої дії зазначений трактор було тимчасово вилучено та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7

31.10.2025 трактор БЕЛАРУС-892, д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 р.в. заводський № НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , який відповідно реєстраційної картки транспортного засобу на праві власності належить ФОП ОСОБА_5 , постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадженні виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 38 КПК, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, тощо. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Тобто в розумінні ст. 98 КПК України вилучені речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а також отримані в результаті протиправної діяльності.

Крім того, накладення арешту на вилучене майно забезпечить проведення необхідних судових експертиз, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема із вилученими зразками суміші схожої на пісок.

Враховуючи зазначене, на даний час необхідно накласти арешт на вищевказані речі, що були вилучені під час обшуку, з метою запобігання можливості їх приховування, знищення та пошкодження речових доказів, проведення експертних досліджень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, тощо. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена, насамперед, забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна

є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Згідно з частиною 11 ст. 170 КПК України, заборона користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що її незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104 - умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.11.2025 подане процесуальним прокурором у кримінальному провадженні клопотання про арешт вищевказаного, тимчасово вилученого в ході проведення обшуку майна повернуто прокурорам відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України - для усунення недоліків.

Ухвала про повернення клопотання від 07.11.2025 разом з його матеріалами була отримана процесуальним прокурором у кримінальному провадженні у Печерському районному суді м. Києва 11.11.2025, що пов`язано з підготовкою матеріалів розгляду клопотання для їх повернення прокурору разом з ухвалою про повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поважність причини пропущення строку у даному випадку пов`язана із отриманням вищевказаної ухвали не в день її проголошення - 07.11.2025, а 11.11.2025, що пов`язано з підготовкою матеріалів розгляду клопотання для їх повернення прокурору разом з ухвалою про повернення.

Після усунення названих у вищевказаній ухвалі недоліків, відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України повторно звертаюся з клопотанням про арешт вищепереліченого майна.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001425 від 15.05.2025 арешт на колісний трактор БЕЛАРУС-892, д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 р.в., заводський № НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , який відповідно реєстраційної картки транспортного засобу на праві власності належить ФОП ОСОБА_5 , та знаходився на час обшуку за адресою: АДРЕСА_7 , з забороною відчуження та використання, з метою забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити. Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001425 від 15.05.2025 арешт на колісний трактор БЕЛАРУС-892, д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 р.в., заводський № НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , який відповідно реєстраційної картки транспортного засобу на праві власності належить ФОП ОСОБА_5 , та знаходився на час обшуку за адресою: АДРЕСА_7 , з забороною відчуження та використання. Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0001425 від 15.05.2025 Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1