УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю, захисника ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисників ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_7 від 03.07.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні №0000726

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисників ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_7 від 03.07.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні №0000726.

За обставин викладених у скарзі, слідчими Головного слідчого управління СБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000726 від 17.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

06.03.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у здійсненні за попередньою змовою групою осіб умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві) з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, а також підтримки дій держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно вказаного повідомлення про підозру: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші не встановлені, на даний час, особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що діють в інтересах держави-агресора, достовірно знаючи про факт відкритої збройної агресії російської федерації проти України, забезпечили підготовку та передачу продукції ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» представникам держави-агресора, а також підтримали дії держави-агресора.

03.07.2025 ОСОБА_7 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру. Згідно викладених в новій підозрі фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , стороною обвинувачення зазначено аналогічне з первинною підозрою формулювання відносно умисних дій, за попередньою змовою групою осіб, щодо вчинення пособництва держави-агресору в умовах збройного конфлікту. Сторона обвинувачення в новій підозрі використовує термін «попередня змова групою осіб».

Як зазначають ініціатори скарги, при формулюванні фактичних обставин кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не зазначено основні дані, які б свідчили про подію кримінального правопорушення, а саме коли було експортовано обладнання, яким чином громадяни України, які навіть не змозі перетинати кордон організували продаж продукції. Якщо навіть припустити, що продаж відбувався шляхом телефонних перемовин чи перемовин через мобільні месенджери, повинні бути об`єктивні та достатні дані, які б підтверджували цю обставину. Жодних доказів щодо спілкування підозрюваних з будь-яким підприємствами рф, відносно реалізації їм продукції, яка знаходилась чи була поставлена на склади підприємства ТОВ «Промсушка ТМ» в матеріалах досудового розслідування, якими можна обґрунтовувати зазначені в підозрі факти, немає.

Наявності прямих поставок сушильного обладнання від ТОВ «Укрсушка ЛТД» до ТОВ «ЮГ Промсушка» матеріали досудового розслідування не містять жодних даних про обізнаність ОСОБА_7 щодо подальшій долі проданого обладнання.

В матеріалах досудового розслідування, відсутнє будь-яке листування чи здійснення будь-яких дій (надання команд підлеглим, узгодження поставок, перерахування коштів по договорам, тощо) безпосередньо директором ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» ОСОБА_7 . Наявність родинних зав`язків між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 не може слугувати беззаперечним доказом про обізнаність ОСОБА_7 в діях інших осіб.

Виходячи з аналізу матеріалів досудового розслідування, якими обґрунтовувалась наявність як первинної так і зміненої підозри, в них відсутні будь-які ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, а обґрунтування підозри неналежними обставинами та матеріалами, які спростовують наявність протиправних дій з боку ОСОБА_7 , є незаконним. Жодних об`єктивних даних, щодо обізнаності ОСОБА_7 про подальше постачання сушильного обладнання, яке було поставлено по прямим контрактам з ТОВ «УКРСУШКА» (Україна) до ООО «ЮГ ПРОМСУШКА» (Республіка Вірменія), органом досудового розслідування як на час повідомлення ОСОБА_7 про підозру, нову (змінену) підозру, подальшому продовженню строку досудового розслідування та запобіжного заходу, не було здобуто та долучено до матеріалів кримінального провадження як доказ.

У зв`язку з чим ініціатори скарги просять скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 03.07.2025 ОСОБА_7 старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000726 від 17.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України; зобов`язати уповноважену особу, внести відомості, щодо скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 03.07.2025 ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженню № 0000726 від 17.08.2024.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 долучив додаткові документи до матеріалів скарги, скаргу підтримав в повному обсязі з підстав в ній наведених, зазначив, що відсутні докази щодо обґрунтованості підозри.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, з огляду на те, що підозра є обґрунтованою та підтверджується матеріалами кримінального провадження, просив відмовити в задоволенні скарги.

Слідча ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні скарги, а також долучила додаткові документи.

Слідча суддя заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та долучені документи, дослідивши документи, які долучено в судовому засіданні, вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Згідно з положеннями п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчою суддею встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебуває кримінальне провадження № 0000726.

03.07.2025 слідчим складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 111-2 КК України.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного Закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вказаних процесуальних норм.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють, що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Також КПК, а саме ст. 279 визначено, що у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Слідча суддя, виходячи із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК України, вважає, що предметом судового контролю слідчим суддею під час розгляду скарги на повідомлення про підозру є: обґрунтованість підозри, оскільки перевірка слідчим суддею саме обґрунтованості підозри є бар`єром для необґрунтованого кримінального переслідування і засобом належної реалізації загальних завдань кримінального провадження щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; форма і зміст документу повідомлення про підозру, а також порядок повідомлення про підозру (наявність повноважень у особи, яка здійснила таке повідомлення, тощо).

Перевіряючи на предмет форми оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, воно в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки наявні всі необхідні реквізити, визначені зазначеною нормою закону.

Що стосується перевірки обґрунтованості вищевказаного повідомлення про підозру слідча суддя звертає увагу на наступне.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість слід виходити з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

В той же час, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

На стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Аналізуючи наявні у провадженні у слідчого судді матеріали, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, слідча суддя вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з тим, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення є очевидно обґрунтованим, а тому слідча суддя не вбачає у висновках слідчого про обґрунтованість підозри чогось очевидно довільного чи свавільного.

В той же час, щодо посилання адвокат на відсутність у повідомленні про підозру належних доказів про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих дій за ч. 2 ст. ст. 28, ч.1 ст. 111-2 КК України злочинів, слід зазначити, що вказані обставини повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, слідча суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати такі питання та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду кримінального провадження.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Під час судового розгляду стороною захисту не надано доказів на підтвердження своїх доводів, ці обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх підстав для задоволення вказаної скарги.

Таким чином, слідча суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного вважає, що скарга захисників ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_7 від 03.07.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні №0000726 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22,26,277,278, 303, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у задоволенні скарги захисників ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_7 від 03.07.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні №0000726.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Повний текст оголосити 19 вересня 2025 року о 15 годині 10 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_10