Провадження №: 1-кп/752/2441/25
В И Р О К

Іменем України

02 грудня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

в ході розгляду в приміщенні суду в м. Києві кримінального провадження №0000931 відносно обвинуваченого за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Рівненської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

з участю сторін кримінального провадження -

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

цивільної позивачки ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 19.07.2025 року приблизно о 23 год. 25 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Великої Васильківської зі сторони вулиці Фізкультури в напрямку вулиці Ділової в місті Києві, де організовано односторонній рух транспортних засобів у напрямку вулиці Фізкультури, назустріч загальному потоку транспортних засобів, у зоні дії дорожнього знака 3.21 «В?їзд заборонено» Правил дорожнього руху, зі швидкістю 98,1 + 6,09 км/год, яка перевищує максимально допустиму швидкість у населених пунктах (50 км/год).

У цей час попереду, з правого краю від проїзної частини вулиці Великої Васильківської, біля перехрестя з вулицею Діловою, на тротуарі, біля будинку № 86, на вулиці Великій Васильківській у місті Києві, перебувала пішохід ОСОБА_12 , яка рухалась по тротуару назустріч автомобілю марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, п. п. 12.1, 12.4, підпункту «б» п. 12.9 та дорожнього знака 3.21 «В?їзд заборонено» Правил дорожнього руху:

- підпункт «б» п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- підпункт «а» п. 2.9: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год;

- підпункт «б» п. 12.9: водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;

- дорожній знак 3.21 «В?їзд заборонено»: забороняється в?їзд усіх транспортних засобів з метою запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом.

Порушення ОСОБА_3 вказаних вимог Правил дорожного руху виявились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota», моделі Саmrу», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Великої Васильківської зі сторони вулиці Фізкультури в напрямку вулиці Ділової в місті Києві, де організовано односторонній рух транспортних засобів у напрямку вулиці Фізкультури, назустріч загальному потоку транспортних засобів, в зоні дії дорожнього знака 3.21 «В?їзд заборонено» Правил дорожнього руху, зі швидкістю 98,1 + 6,09 км/год, яка перевищує максимально допустиму швидкість у населених пунктах 50 км/год. Під час руху ОСОБА_3 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого не впорався із керуванням та 19.07.2025 року, приблизно о 23 год. 25 хв., у місті Києві на перехресті вулиць Великої Васильківської і Ділової, біля будинку № 86 на вулиці Великій Васильківській здійснив виїзд за межі правого краю проїзної частини на тротуар, з подальшим наїздом на пішохода ОСОБА_12 .

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримала такі тілесні ушкодження: забійні рани на обличчі в лобній ділянці по центру та в лівій тім?яній ділянці; садна на спинці носа, а також на його кінчику і лівому крилі, перелом кісток носа; крововилив у м?яких тканинах голови, зі сторони їх внутрішньої поверхні, в лобно-тім?яно-скроневій ділянці зліва; крововиливи в міжчасткових борознах та на міжчасткових поверхнях усіх часток обох легень (ознака струсу тіла); синець на животі в середній третині, який охоплює передню та праву бічну стінку; черезкапсулярні розриви на діафрагмальній поверхні правої частки печінки; крововилив у заочеревинній клітковині справа; крововилив у мозкову шарі правого наднирника; крововилив у правій трикутній зв?язці печінки (ознака струсу тіла); садна на тильній поверхні лівої кисті; забійна рана на задній поверхні правого ліктя; синець на правій верхній кінцівці по задній поверхні від середньої третини передпліччя до основних фаланг I-IV пальців, із саднами на його фоні; рвана рана на долонній поверхні правої кисті; багатоуламковий перелом правої плечової кістки в ділянці хірургічної шийки; множинні синці на зовнішній поверхні правого стегна в усіх третинах, а також по зовнішній поверхні правого коліна, з крововиливом та кишеньоподібним відшаруванням з ділянками розтрощення підшкірно-жирової клітковини; садно на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині; садно на тильній поверхні правої стопи в проекції першої плюсневої кістки; повний розрив капсули правого колінного суглобу, на висоті 41 см від підошовної поверхні стоп, з розривами передньої і задньої хрестоподібної зв?язки, латеральної (зовнішньої) та медіальної (внутрішньої) зв?язок; садно на передній поверхні лівого коліна; синець на лівій гомілці у верхній третині, який охоплює внутрішню та задню поверхні, на висоті 30 см від підошовної поверхні стоп, із рваною раною на його фоні; синець на внутрішній поверхні лівого гомілковостопного суглоба, із рваною раною на його фоні; ділянка сколювання компакти на медіальному виростку лівої стегнової кістки по правій бічній його поверхні, на висоті 39 см від підошовної поверхні стоп; розрив капсули лівого колінного суглобу по передньо-зовнішній поверхні, на висоті 41 см від підошовної поверхні стоп, з розривом передньої хрестоподібної та латеральної (зовнішньої) зв?язки. Смерть ОСОБА_12 настала від множинних ушкоджень тіла (м?яких тканин, органів та кісток) з розвитком шоку, вираженого малокров?я внутрішніх органів, респіраторного дистрес-синдрому, фокусів нефротичного нефрозу.

У результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 04 год. 00 хв. у КНП «Київська міська клінічна лікарня №12».

Порушення вимог підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, п. п. 12.1, 12.4, підпункту «б» п. 12.9 та дорожнього знака 3.21 «В?їзд заборонено» Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв?язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху, а саме керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 .

Крім того, 19.07.2025 року, приблизно о 23 год. 25 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Великої Васильківської зі сторони вулиці Фізкультури у напрямку вулиці Ділової в місті Києві, де організовано односторонній рух транспортних засобів у напрямку вулиці Фізкультури, назустріч загальному потоку транспортних засобів, у зоні дії дорожнього знака 3.21 «В?їзд заборонено» Правил дорожнього руху, зі швидкістю 98,1 + 6,09 км/год, яка перевищує максимально допустиму швидкість у населених пунктах 50 км/год.

У цей час попереду, з правого краю від проїзної частини вулиці Великої Васильківської, біля перехрестя з вулицею Діловою, на тротуарі, біля будинку № 86 на вулиці Великій Васильківській в місті Києві, перебувала пішохід ОСОБА_12 , яка рухалась по тротуару назустріч автомобілю марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, п. п. 12.1, 12.4, підпункту «б» п. 12.9 та дорожнього знака 3.21 «В?їзд заборонено» Правил дорожнього руху, унаслідок чого не впорався із керуванням та 19.07.2025 року, приблизно о 23 год. 25 хв., у місті Києві, на перехресті вулиці Великої Васильківської з вулицею Діловою, біля будинку № 86 вулиці Великої Васильківської, здійснив виїзд за межі правого краю проїзної частини на тротуар із подальшим наїздом на пішохода ОСОБА_12 .

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, від яких померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 04 год. 00 хв. у КНП «Київська міська клінічна лікарня № 12».

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 залишив місце події (надалі був затриманий перехожими), чим допустив порушення вимог підпунктів «а», «б», «г», «д» та «е» п. 2.10 Правил дорожнього руху:

- п. 2.10: у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

- підпункт «а»: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

- підпункт «б»: увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

- підпункт «г»: вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

- підпункт «д»: повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції;

- підпункт «е»: вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об?їзд місця пригоди.

Порушення ОСОБА_3 вказаних вимог Правил дорожного руху виявились у тому, що він, усвідомлюючи факт вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпіла ОСОБА_12 опинилася в небезпечному для життя стані та була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через безпорадний та небезпечний для життя стан, достеменно знаючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла отримала тілесні ушкодження та залишилася лежати на тротуарі, маючи можливість викликати карету швидкої медичної допомоги, звернутися за допомогою до присутніх осіб та повідомити про дорожньо-транспортну подію орган або підрозділ поліції, не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій ОСОБА_12 , умисно завідомо залишив її без допомоги на місці дорожньо-транспортної пригоди, в небезпечному для життя стані, яку він сам поставив у небезпечний для життя стан, та 19.07.2025 року, приблизно о 23 год. 26 хв., намагаючись уникнути відповідальності та покарання за скоєне правопорушення, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, що розташовано на перехресті вулиць Великої Васильківської та Ділової в місті Києві, біля будинку № 86 вулиці Великої Васильківської, і втік по вулиці Діловій в напрямку вулиці Антоновича.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 1 ст. 135 КК України, а саме у завідомому залишенні без допомоги потерпілої ОСОБА_12 , яка перебувала в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Щиро розкаявся та пояснив, що 19.07.2025 року приблизно о 23 год. 25 хв., керував технічно справним автомобілем марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Великої Васильківської, зі сторони вулиці Фізкультури у напрямку вулиці Ділової в місті Києві, в стані алкоголього сп`яніння, не впорався з керуванням транспортного засобу, в результаті чого здійснив виїзд на тротуар та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , після чого покинув місце події. Наявні в справі докази винуватості не оспорює. Усвідомлює, що порушив правила дорожнього руху про які вказано у обвинуваченні і після наїзду на потерпілу зобов?язаний був надати їй допомогу, оскільки він сам поставив її своїми діями у такий стан. Просив вибачення у потерпілих та цивільного позивача, які є дітьми загиблої. Він в письмовому виді надіслав зі слідчого ізолятора вибачення потерпілим та частково відшкодував моральну шкоду в сумі по 50 тисяч гривень двом потерпілим. Цивільний позов визнав частково, оскільки немає змоги, в такому великому розмірі, його сплатити. Позови визнає частково, по 250 тисяч гривень на кожного позивача.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому. Прокурори заперечували проти визнання пом?якшуючою обставиною - щире каяття, однак на думку та сприйняття суду, обвинувачений ОСОБА_3 жалкує про свій вчинок, таку антисоціальну поведінку, що призвела до порушення ПДР і як наслідок - вчинення злочинів. Його дії, а саме - листи на адресу потерпілих із відповідними вибаченнями, а також вибачення в судовому засіданні під час надання показань, виступу в судових дебатах та останньому слові, вказують на щирість такої поведінки і ставлення до вчиненого. Характеризуючі дані, які подав прокурор, а також позитивні характеристики які озвучені стороною захисту про якості ОСОБА_3 вказують, що до зазначених злочинів він не був схильний до брехні та обману. Суд не може не врахувати вказані характеристики, оскільки оцінює особу за комплексом об?єктивних даних про суб?єкт. ОСОБА_3 до вчинення злочинів, за які засуджується, будь якої протиправної поведінки не допускав, працював в органах прокуратури, куди добираються кадри з бездоганною репутацією. Був звільнений лише 21.08.2025 року, тобто вже після вищеописаних злочинів, за результатами дисциплінарного провадження. Зі слідчого ізолятора, де в даний час знаходиться вже тривалий час, не надходили негативні характеристики на обвинуваченого ОСОБА_3 , режим не порушував, до брехні не схильний.

Захист наполягав на визнанні обставиною, що пом?якшує покарання - добровільне відшкодування завданого збитку, проте, суд не може погодитися з таким твердженням, оскільки часткова моральна компенсація близьким родичам не є збитком та не може бути відшкодована. При цьому слід рахувати, що сталися непоправні наслідки - смерть особи. Життя особи є найвищою соціальною цінністю і законодавство не містить його матеріального оціночного виразу в грошовому еквіваленті. Отже, така пом?якшуюча обставина як добровільне відшкодування завданого збитку - відсутня.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень: злочин, передбачений за ч. 1 ст. 135 КК України відноситься до нетяжких, за злочин за ч. 3 ст. 286-1 КК України - до тяжких, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, виключно позитивно характеризується.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу винного, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , не можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання в межах санкцій за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив декілька кримінальних правопорушень, які передбачені різними статтями Кримінального кодексу України, остаточне покарання необхідно йому визначити відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

Вирішуючи заявлені у справі цивільні позови, суд виходить з такого.

Відповідно до вимогст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідженими судом доказами підтверджується, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 внаслідок злочину 19 липня 2025 року, безумовно завдано моральних страждань, яких позивачі зазнали внаслідок смерті своєї матері. Сторона захисту, у змагальному процесі, при запровадженні повного порядку дослідження доказів, щодо цивільного позову, не спростувала твердження позивачів, що вони були близькі зі своєю матір?ю, смерть якої, в результаті дій ОСОБА_3 , завдала їм неймовірних моральних страждань, родинну трагедію, спустошення від втрати найближчої людини, змусили змінювати свій уклад життя, продовжувати жити з думкою, що більше не побачать маму.

Враховуючи глибину моральних страждань, керуючись вимогами розумності та справедливості, враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_3 визнані частково позовні вимоги щодо моральної шкоди, завданої злочином, суд вважає за необхідне цивільні позови задовільнити повністю та стягнути з цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_3 у якості відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 800 000 грн., на користь ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 800 000 грн., на користь ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 800 000 грн. Вказані суми не призведуть до надмірного збагачення і будуть справедливою сатисфакцією.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 135 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточно ОСОБА_3 покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з 02.12.2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 20.07.2025 року по 01.12.2025 року, включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.07.2025 року, на автомобіль марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , який є речовими доказом та повернути власнику - ОСОБА_13 .

Речовий доказ: - свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , яке знаходиться у матеріалах справи - повернути власнику - ОСОБА_13 ;

- тимчасове посвідження військовозобов`язаного, посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, копія наказу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться у матеріалах справи - зберігати в матеріалах справи;

- три паперові папки, в яких містяться документи на автомобіль марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів Головного управління Національної поліції у місті Києві, квитанція №154701 - повернути власнику - ОСОБА_13 ;

- автомобіль марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території спеціального майданчику для тимчасового утримання транспорту, за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б - повернути власнику - ОСОБА_13 ;

- зразки букального епітелію ОСОБА_3 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів Головного управління Національної поліції у місті Києві, квитанція №154700 - знищити;

- змиви із зовнішніх та внутрішніх ручок усіх дверей, керма, важеля перемикання АКПП, перемикача покажчика повороту, мікронашарування з водійського сидіння, сліди папілярних узорів пальців рук із зовнішньої сторони водійської двері; мікронашарування з водійського сидіння, сліди папілярних узорів пальців рук із зовнішньої сторони водійської двері; змиви із зовнішніх та внутрішніх ручок усіх дверей, керма, важеля перемикання АКПП, перемикача покажчика повороту, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Головного управління Національної поліції у місті Києві, квитанція №154699 - знищити;

- одяг та взуття ОСОБА_3 , в які він був вдягнений та взутий на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Головного управління Національної поліції у місті Києві, квитанція №154702 - повернути власнику - ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати в сумі 4457 гривень 00 копійок - вартість експертизи №СЕ-19/111-25/45586-ІТ від 01.09.2025 року проведеної КНДЕКЦ при МВС України - стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави.

Процесуальні витрати в сумі 3565 гривень 60 копійок - вартість експертизи №СЕ-19/111-25/45812-ФП від 03.09.2025 року проведеної КНДЕКЦ при МВС України - стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави.

Процесуальні витрати в сумі 29328 гривень 28 копійок - вартість експертизи №СЕ-19/111-25/48644-Д від 08.08.2025 року проведеної КНДЕКЦ при МВС України - стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави.

Процесуальні витрати в сумі 3119 гривень 90 копійок - вартість експертизи №СЕ-19/111-25/56188-ІТ від 18.09.2025 року проведеної КНДЕКЦ при МВС України - стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави.

Процесуальні витрати в сумі 25444 гривень 80 копійок - вартість експертизи №7206/25-61 від 16.09.2025 року проведеної Київським науково-дослідним інституту судових експертиз Міністерства юстиції України - стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення 800 000 (вісімсот тисяч) гривень завданої злочином моральної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_8 гроші в сумі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень завданої злочином моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення 800 000 (вісімсот тисяч) гривень завданої злочином моральної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_10 гроші в сумі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень завданої злочином моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення 800 000 (вісімсот тисяч) гривень завданої злочином моральної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_9 гроші в сумі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень завданої злочином моральної шкоди.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженим який знаходиться під вартою в цей самий строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1