Провадження по справі № 1-кс/752/7181/25
У Х В А Л А

іменем України

"01" вересня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024,-

за участю: прокурора ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5 ,

власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

встановив:

25 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що відділом розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 203-2, ч.2 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території міста Києва діє організована злочинна група, члени якої, усупереч вимог Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» з метою отримання прибутку, організували мережу гральних закладів на території м. Києва, що мають на меті надання учасникам доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

Також під час досудового розслідування встановлена причетність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення та на підставі ухвал слідчого судді від 07.08.2025 відбулися обшуки за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 та у належному йому транспортному засобі HONDA ACCORD, чорного кольору, 2007 р.в., н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом й слідчий просить накласти на нього арешт з метою збереження як речового доказу, а також забезпечення можливої спецконфіскації та заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

В судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав. Пояснив, що вилучені в ході обшуку об`єкти електронного збереження інформації, банківські картки та грошові кошти відповідають критеріям ст.98 КПК України. Так, об`єкти електронного збереження інформації можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема відомості про незаконну організацію азартних ігор на території міста Києві. Грошові кошти могли бути набуті ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому вони також відповідають критеріям речових доказів, згідно ст. 98 КПК України. Також прокурор вказував на те, що під час проведення обшуку слідчий не мав можливості самостійно вилучити інформацію, яка містилася на вилучених електронних носіях інформації. На даний час у органу досудового розслідування є необхідність у дослідженні вилучених об`єктів електронного збереження інформації з метою виявлення інформації, яка у них міститься та яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Обґрунтовуючи вимоги про накладення арешту на вилучений в ході обшуку транспортний засіб, який належить ОСОБА_6 прокурор посилався на те, що до даного майна може бути застосована спецконфіскація. Дані обставини обумовлені тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється зокрема й за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 209 КК України й наразі встановлюються обставини того, що автомобіль HONDA ACCORD, чорного кольору, 2007 р.в., н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , ймовірно міг бути набутим ним внаслідок легалізації грошових коштів, які отримані від незаконної діяльності гральних закладів. У такому разі застосування спецконфіскації буде можливе. Існують ризики того, що він може вжити заходи з приховування, відчуження такого майна, а саме вищезазначеного транспортного засобу.

Тому, з метою забезпечення ймовірної спеціальної конфіскації майна ОСОБА_6 , слідчий просить накласти арешт на автомобіль HONDA ACCORD, чорного кольору, 2007 р.в., н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Адвокат ОСОБА_5 , який діє як представник власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання заперечував. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що обшук був проведений у порушення вимог КПК України, оскільки слідчим суддею не надавався дозвіл на вилучення електронних носіїв інформації. У постанові про визнання речовими доказами від 21.08.2025, слідчий не зазначив, яким саме критеріям речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України, відповідає вилучене майно. Таких критеріїв, на його думку, не наведено й у клопотанні про арешт майна. Також представник зазначив, що вилучені в ході обшуку мобільний телефон марки IPhone 11, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки ?IPhone mini (заблокований); ?ноутбук HP S/N: 5СD0367LV6 з зарядним пристроєм; грошові кошти в сумі 450 євро, 3000 доларів США, 191000 гривень є власністю його дружини та дітей. Щодо вимог клопотання в частині накладення арешту на автомобіль, представник власника майна зазначив, що ОСОБА_6 є власником транспортного засобу HONDA ACCORD, чорного кольору, 2007 р.в., н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . Доказів того, що вказаний транспортний засіб був придбаний ОСОБА_6 внаслідок легалізації грошових коштів, які отримані від незаконної діяльності гральних закладів, органом процесуального керівництва не доведено. Тим більш, йому на даний час не пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 209 КК України, а вжиття заходів забезпечення на майбутнє, суперечить загальним засадам КПК України. Також вилучений транспортний засіб не відповідає критеріям, передбаченим частиною першою статті 98 КПК України, а постанова слідчого в цій частині є необґрунтованою. Просив відмовити у задоволенні клопотання у даній частині.

Власник майна ОСОБА_7 зазначила, що вилучений в ході обшуку ноутбук є її власністю. Грошові кошти здобуті із законних джерел доходу, зокрема були позичені матір`ї її чоловіка ОСОБА_9 . Вона фрілансер і отримує дохід від різних видів діяльності. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 також просив відмовити у задоволенні клопотання за його необґрунтованістю.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, думку власника майна, його представника, підозрюваного з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 203-2, ч.2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2024 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи наділеними лідерськими якостями та організаторськими здібностями, керуючись корисливими мотивами, всупереч вимогам Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» шляхом надання послуг у сфері азартних ігор без отримання відповідного дозволу (ліцензії), створили організовану групу з метою вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконною господарською діяльністю, а саме проведення азартних ігор на території міста Києва.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в невстановленому слідством місці та час, але не пізніше жовтня 2024 року останні довели до відома ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших невстановлених осіб, план вчинення кримінальних правопорушень та запропонували взяти участь в них, на що останні надали свою добровільну згоду та приєдналися до такої незаконної діяльності в якості виконавців, зорганізувавшись таким чином у організовану групу.

Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , створили та очолили злочинну групу, до складу якої залучили інших осіб як виконавців; розробили план вчинення кримінальних правопорушень, здійснили розподіл ролей між членами організованої групи та координували їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень; здійснювали підшукування нової комп`ютерної техніки, офісного обладнання, алкогольних напоїв для організації діяльності залів ігрових автоматів, програмного забезпечення з симуляції азартної гри; встановлювали загально-визначені правила поведінки та конспірації, забезпечували дотримання їх учасниками, проводили інструктажі із учасниками про поведінку учасників у разі їх викриття; встановили порядок розподілу грошових коштів, отриманих від вчинення кримінальних правопорушень між членами організованої групи та здійснювали інші дії, спрямовані на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім її учасникам.

Співорганізаторами групи виступили ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , які відповідно до відведених функцій: забезпечували діяльність підконтрольних ним залів гральних автоматів; здійснювали розподіл ролей між підконтрольними ним членами організованої групи та координували їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень; здійснювали керівництво та координацію діями підконтрольних ним членів організованої групи; здійснювали підшукування нової комп`ютерної техніки, офісного обладнання, алкогольних напоїв для організації діяльності залів гральних автоматів, програмного забезпечення з симуляції азартної гри; встановлювали загально-визначені правила поведінки та конспірації, забезпечували дотримання їх учасниками, проводили інструктажі із учасниками про поведінку у разі викриття; встановлювали порядок розподілу грошових коштів, отриманих від вчинення кримінальних правопорушень, між підконтрольними членами організованої групи; здійснювали інші дії, спрямовані на досягнення єдиного злочинного плану, відомого підконтрольним членам організованої групи.

Виконавцями та активними учасниками організованої групи стали ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідування особи, які відповідно до розподілених ролей виконували функції «менеджерів», а саме: здійснювали пошук нежитлових та офісних приміщень з метою їх оренди та подальшого облаштування в зали гральних автоматів; здійснювали пошук осіб на посаду «адміністраторів», які знаходились у гральних закладах та отримували грошові кошти від гравців; за вказівками організаторів та співорганізаторів здійснювали контроль конкретними гральними закладами, за грошовими коштами отриманими від гравців в якості «ставки» та грошовими коштами виплаченими гравцям в якості «виграшу», звітували організаторам про суму грошових коштів отриманих в наслідок діяльності гральних залів; виплачували учасниками організованої групи що виконували роль «адміністраторів» та які не входили до складу організованої групи грошові кошти в якості заробітної плати; передавали грошові кошти отримані в якості прибутку від діяльності гральних залів організаторам; отримували від організаторів організованої групи грошові кошти, що становили відсоток від загальної суми грошових коштів отриманих від діяльності гральних залів.

ОСОБА_21 , ОСОБА_13 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідування особи, як виконавці та активні учасники злочинної організації, виконували функції «техніка», а саме: за вказівками організаторів та співорганізаторів забезпечували діяльність незаконних залів ігрових автоматів, шляхом встановлення на комп`ютерну техніку програмного забезпечення з симуляції азартних ігор; забезпечували діяльність гральних залів шляхом підключення комп`ютерного обладнання до мережі інтернет, забезпечували віддалений доступ адміністраторів до комп`ютерів гравців; за виконання відведених їм функцій у злочинній організації вони отримували від організаторів та співорганізаторів злочинної групи грошові кошти.

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_18 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_21 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_19 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_20 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 та інші не встановлені на цей час особи, були залучені «організаторами, співорганізаторами та менеджерами» в якості виконавців й виконували функції «адміністраторів» незаконних гральних залів, а саме: забезпечували доступ гравців до незаконних гральних залів; отримували грошові кошти від гравців в якості «ставки»; після отримання грошових коштів від гравців в якості «ставки» надавали гравцям пароль, який надавав доступ до програмного забезпечення на комп`ютерній техніці з симуляції азартної гри, з ігровим балансом в еквівалентів грошовим коштам отриманим від гравців; виплачували гравцям грошові кошти в якості «виграшу» в еквіваленті до гральної валюти разі виграшу гравця; звітували учасникам злочинної організації, що виконували роль «менеджера», про суму грошових коштів наявних в «касі» отриманих в наслідок діяльності залу гральних автоматів; за виконання відведених їм функцій отримували від учасників організованої групи грошові кошти.

За вказаних обставин учасники створеної ОСОБА_10 та ОСОБА_11 організованої злочинної групи, ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , у період з жовтня 2024 по серпень 2025 року, організували незаконні гральні зали на території міста Києва та надавали безпосередній доступ гравцям до комп`ютерного обладнання, що мало програмне забезпечення з симуляції азартної гри, та отримували від гравців грошові кошти в якості «ставки», які у подальшому розподілялись організаторами між всіма учасниками організованої групи.

21 серпня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.08.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки IPhone 11, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки ?IPhone mini (заблокований); ?ноутбук HP S/N: 5СD0367LV6 з зарядним пристроєм; грошові кошти в сумі 450 євро, 3000 доларів США, 191000 гривень; банківські картки Приватбанк: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , та банківська картка ПУМБ: НОМЕР_8 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 на авто ACURA MDX, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 на авто HONDA ACCORD.

Також 21.08.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.08.2025 відбувся обшук транспортного засобу HONDA ACCORD, чорного кольору, 2007 р.в., н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наслідками проведення якого вилучено даний транспортний засіб.

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві від 21.08.2025 вилучені речі, гроші та транспортний засіб визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024.

21 серпня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Слідчий вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю його збереження як речового доказу, оскільки вилучені в ході обшуку електронні носії інформації можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема щодо функціонування гральних закладів з азартних ігор, а грошові кошти можуть бути грошовими коштами, які могли бути здобуті ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на банківські картки могли надходити кошти від гравців за участь у азартних іграх, а арешт транспортного засобу - забезпечення майбутньої спецконфіскації майна підозрюваного, оскільки таке майно могло бути набуто ним внаслідок легалізації грошових коштів, які отримані від незаконної діяльності гральних закладів.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що майно, на арешті якого наполягає слідчий, є такими, що відповідає критеріям речових доказів, які визначені у ст. 98 КПК України, оскільки електронні носії інформації можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, зокрема й спілкування між учасниками злочинної організації та безпосереднього здійснення незаконної організації азартних ігор на території міста Києві тощо. Щодо законності походження грошових коштів, слідчий судді вважає, що слідчий та прокурор довели, що законність походження даних грошей не доведена, зокрема й ОСОБА_7 , оскільки твердження, заявлені у судовому засіданні, що грошові кошти є таким, що здобуті нею внаслідок здійснення підприємницької діяльності, належними та допустимими доказами не доведені. Таким чином слідчий судді погоджується з доводами слідчого та прокурора що існують достатні підстави вважати, що грошові кошти, які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 здобуті внаслідок кримінального протиправної діяльності, яка розслідується у даному провадженні.

Надана стороною захисту розписка від 25.05.2025, згідно з якою ОСОБА_9 позичила ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 7000 доларів США строком на 1 рік, сприймається слідчим суддею критично, оскільки ОСОБА_9 є матір`ю ОСОБА_6 , тобто близькою йому особою. Тому факт укладення такого договору позики між матір`ю і сином викликає сумніви у його реальності, справжності виникнення прав та обов`язків у сторін договору.

Також не знайшов підтвердження факт належності вилучених мобільних телефонів та ноутбуку членам сім`ї підозрюваного ОСОБА_6 .

Враховуючи, що вказане майно вилучене за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , не накладання арешту на нього, може призвести до його знищення або приховування.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор просить накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх належності і допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Враховуючи, що вилучені за наслідками обшуку електронні носії інформації, об`єкти електронно збереження інформації, грошові кошти можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зважаючи на необхідність дослідження інформації, яка знаходиться на вилучених об`єктах збереження інформації, враховуючи існування ризиків знищення, приховування вказаного майна або спотворення інформації, що міститься на них, а також не підтвердження законності джерел походження грошей, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, про що заявлено у клопотанні, із забороною розпорядження та користування ним.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а представником власника майна в судовому засіданні не доведено необґрунтованість поданого клопотання в даній частині чи відсутність потреби у накладенні арешту на вищезазначене майно.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання в цій частині є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість вимог клопотання в частині накладення арешту на автомобіль HONDA ACCORD, чорного кольору, 2007 р.в., н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, метою накладення арешту на зазначений транспортний засіб слідчий та прокурор вказують забезпечення майбутньої спеціальної конфіскації.

Так, частиною 1 ст. 96-1 КПК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого зокрема і у ч.1 ст. 190, ст. 192, ч.1 ст. 204, 209-1, 210, ч.1,2 ст. 212, 212-1, ч.1 ст. 222, 229, 239-1, 239-2, ч.2 ст. 244, ч.1 ст. 248, 249, ч.1,2 ст. 300, ч.1 ст.301, 302. 310, 311, 313, 318, 319, 362, ст. 363,ч.1 ст. 363-1, 364-1, 365-2 КК України.

Випадки застосування спеціальної конфіскації, передбачені ст. 96-2 КПК України, зокрема у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення (п.1, 2 ч.1 ст. 96-2 КК України).

У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій ст. 96-2 КПК України були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у ч.1 ст. 96-2 на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

Так з поданих слідчому судді матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 у вищезазначеному кримінальному провадженні пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 203-2 КК України, санкція якої не передбачає такого виду додаткового покарання як конфіскація чи спеціальна конфіскація. Той факт, що вказане майно відповідає ознакам ст. 96-2 КК України, прокурором не доведений.

Посилання прокурора на те, що у разі якщо в ході досудового розслідування буде здобуто достатньо доказів для пред`явлення ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 209 КК України, то у такому випадку до його майна може бути застосована спеціальна конфіскація, слідчий суддя вважає такими, що суперечать як загальним засадам КПК України, так і меті застосування запобіжного заходу.

Також в ході розгляду клопотання прокурором необґрунтовано, яким критеріям ст. 98 КПК України відповідає вилучений транспортний засіб HONDA ACCORD, чорного кольору, 2007 р.в., н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 свідоцтво про реєстрацію й ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ACURA MDX та ключі від нього, та яким саме чином вказані речі та майно можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таких критеріїв не зазначено і у постанові слідчого від 21.08.2025 про визнання та приєднання речових доказів.

За таких обставин, вимоги клопотання є у даній частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним у кримінальному провадженні № 0001302 від 14.11.2024, яке 21.08.2025 виявлено та вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки IPhone 11, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки ?IPhone mini (заблокований); ?ноутбук HP S/N: 5СD0367LV6 з зарядним пристроєм; грошові кошти в сумі 450 євро, 3000 доларів США, 191000 гривень; банківські картки НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_11 .

У задоволенні інших вимог клопотання слідчому відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1