Провадження № 1-кп/359/318/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду з повною аудіо та відео фіксацією кримінальне провадження №0002437 від 30.10.2023, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 29.10.2023 в с. Вороньків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25.10.2024.

На даний час є необхідність у продовженні строку застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді гримання під вартою оскільки, по теперішній час наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КГІК України, а саме, оскільки ОСОБА_4 не має місця роботи, змінював місце проживання, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою він може переховуватися від суду.

Крім того, наявний ризик, передбачений п.З ч. 1 ст. 177КПК України, а саме, оскільки ОСОБА_4 відоме місце проживання потерпілої у провадженні ОСОБА_9 , існує можливість незаконного впливу на неї.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив суд змінити запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`яке не пов`язане з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Вважає, що до обвинуваченого можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27.08.2024 року продовжено строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 25.10.2024 включно. Проте розгляд кримінального провадження триває. Ця обставина свідчить про необхідність невідкладного розгляду питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді від 7 до 10 років позбавлення волі.

Головуючим суддею встановлено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_10 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду. Вчинене обвинуваченим ОСОБА_10 кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, а також суспільний інтерес, оскільки зазначений злочин направлений проти життя та здоров`я особи, тобто є одним із тяжких злочинів, суспільна небезпека якого полягає в тому, що при його вчиненні відбувається посягання на життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю і найважливішим особистим благом.

Наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості того, що ОСОБА_10 перебуваючи на волі, незаконно впливатиме на потерпілу та свідків, яких ще не допитано, показання яких мають істотне доказове значення в даному кримінальному провадженні.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 177 КПК України наявний ризик того, що ОСОБА_10 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не з`являтись в судові засідання, іншим чином затягувати розгляд провадження, маючи велике коло близьких осіб, друзів та знайомих підмовляти останніх надати суду неправдиві показання щодо своєї непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявний ризик того, що ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий проте на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, знаючи, що він перебуваї на іспитовому сроці, знову вчинив нове кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Конституційний Суд України в своєму рішенні №4р/2019 від 13.06.2019, у справі №3-208/2018(2402/18) зазначав, що обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 19.10.2009 № 26-рп/2009).

Таким чином, суддя приходить до переконання, що ступінь раніше встановлених ризиків не зменшився, менш суворий запобіжний захід об`єктивно не спроможні запобігти наведеним ризикам.

З огляду на це суддя дійшов до переконання про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою на 60 днів.

Виготовлення рішення у формі ухвали потребує значного часу, тому суд оголошує лише резолютивну її частину.

Керуючись ст.331, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24:00 год. 13.12.2024, без визначення розміру застави та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08:35 год. 16.10.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1