Справа № 185/782/23
Провадження № 1-кс/185/794/25
16 вересня 2025 року м.Павлоград
ОСОБА_3 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду із скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, в якій просить суд: скасувати постанову дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 13.08.2025 року про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні заявник та його представник адвокат ОСОБА_4 , кожен окремо скаргу підтримали, просили задовольнити.
Дізнавач СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі.
Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Зокрема, в п.3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Зі змісту скарги та наданих на підтвердження доказів слідує, що копію постанови отримано заявником 08.09.2025 року. Таким чином, строки оскарження постанови не є пропущеними.
ОСОБА_3 визнаний потерпілим по даному кримінальному провадженню.
Постановою ст. слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 13.09.2018 року перекваліфіковані дії ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 185 КК України на ст. 356 КК України.
Згідно принципу публічності, закріпленого в ст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Статтею 91 КПК України передбачені обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.
Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відсутність складу злочину як підстава для закриття справи застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, мала місце, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки:а) відсутній хоча б один із елементів складу злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона);б) наявні обставини, які виключають злочинність діяння.
Постанова про закриття справи може вважатись обґрунтованою, якщо вона відповідає таким вимогам: а) висновки, сформульовані в постанові, підтверджуються наявними доказами; б) слідчим враховано й досліджено всі докази; в) ці докази досліджено в сукупності; г) на підставі цих доказів можливим є тільки один висновок; д) висновки, сформульовані в постанові, не суперечать фактичним обставинам; е) резолютивна частина постанови повністю відповідає описово-мотивувальній частині.

Дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що доводи заявника щодо неповноти досудового розслідування та невиконання слідчим достатніх слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні є необґрунтованими та зводяться до незгоди з висновками дізнавача та його особистого трактування норм та положень діючого законодавства.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 вели сумісний бізнес, разом проводили заняття в секції картингу. При цьому ОСОБА_6 мав особисті ключі від приміщення секції та зберігав там свої особисті речі. Після сварки із ОСОБА_3 , ОСОБА_6 забрав свої особисті речі з приміщення секції картингів.

В ході досудового розслідування був неодноразово допитаний в якості свідка ОСОБА_6 проведений одночасний допит ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Допитані в якості свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . Повторно допитані в якості свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 .

Так досудовим розслідуванням в ході неодноразових допитів ОСОБА_6 було встановлено, що ОСОБА_3 він знає з 8 років оскільки тренувався у секції картингу. В подальшому став тренером в клубі МС КАРТ. Разом із ОСОБА_3 займались бізнесом, також їздили за кордон купували запчастини до картів. В 2010 році вони разом із ОСОБА_3 змінили замки до приміщення. Замків було два, вхід в приміщення був один. Доступ до приміщення мали тільки вони вдвох. Коли в липні 2013 року між ним та ОСОБА_3 виникли непорозуміння з приводу різних поглядів на ведення бізнесу. На початку вересня 2013 року він забрав з приміщення секції свої особисті речі, інструменти та карт. Допомагав перевозити йому його знайомий ОСОБА_23 . Карт, на який у нього є документи та інструменти він перевіз до складу. Речей ОСОБА_3 він не чіпав, ключі віддав ОСОБА_3 після того як вивіз свої речі та інструменти. Щодо коштів в розмірі 2500 Євро не пам`ятає, так як вони постійно передавали кошти один одному. Хто був свідком передачі коштів і де це було не знає. Він ні родичів ні інших осіб не залучав до передачі коштів ОСОБА_3 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що його син відвідував секцію картингу. Знає що заняття проводив ОСОБА_6 а ОСОБА_3 возив дітей на змагання, сумісно здійснювали організацію діяльності клуба. У ОСОБА_6 був вільний вхід до приміщення клубу.

Свідок ОСОБА_15 показав, що знає ОСОБА_6 близько 20 років, знав що він займався в секції картингу а потім став викладати у клубі. Знає що у нього був вільний доступ до приміщення клубу і знає що ОСОБА_24 там були його особисті речі. Особисто бачив як ОСОБА_6 проводив заняття з дітьми коли ОСОБА_3 не було в приміщенні клубу.

Свідок ОСОБА_18 показала, що вона працює директором ЦНТТУМ з 2011 року працює знає що ОСОБА_3 є керівником секції картингу. Також знає ОСОБА_6 який займався у цій секції, а потім став допомагати ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_8 також підтвердив, що ОСОБА_6 був членом команди та тренував дітей.

В ході досудового розслідування проведена судово-почеркознавча експертиза, якою встановлено, що рукописний текст від імені ОСОБА_6 в технічному паспорті від 01.05.2099 року в графі «№» виконаний не ОСОБА_6 .

Проведена судово-товарознавча експертиза, якою встановлено вартість майна, яке як зазначає потерпілий було у нього викрадено, а саме 53 611,36 грн.

Проведена судово-технічна експертиза документів якою встановлено що відбиток печатки на накладних від 13.11.2010, 18.03.2008, 08.04.2010 нанесено одним і тим же кліше круглої печатки.

За ухвалою слідчого судді проведено обшук гаражного приміщенні де зберігає речі та інструменти ОСОБА_6 . В ході обшуку нічого не виявлено та нічого не було вилучено.

Проведені огляди за добровільною згодою власників, за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду речей якими заволодів ОСОБА_6 та будь-яких заборонених речей не виявлено, нічого не вилучено.

Вказані слідчі дії дізнавачему постанові про закриття кримінального провадження проаналізовано та надано їм відповідну правову оцінку.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0004156, вбачається, що дізнавачем вживались передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо збирання доказів і перевірки обставин по ним у рамках цього кримінального провадження, в тому числі причетність особи на явку вказує потерпілий до вчинення кримінального правопорушення, встановлювалась наявність чи відсутність суб`єктивної сторониу формі прямого умислу та корисливого мотиву.

Слідчий, дізнавач, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий/дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 284 КПК України передбачає та закріплює випадки закриття кримінального провадження, на підставі яких слідчий, прокурор чи суд залежно від стадії та повноважень має право прийняти відповідне рішення. Зокрема, як закріплено у п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження може бути закрито у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого/дізнавача чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови, у відповідності до ст.ст.91-94 КПК України, базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких, слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Матеріали кримінального провадження № 0004156 свідчать про те, що дізнавач, у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст.92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженню.

На підставі наведеного слідчий суддя вважає, що дізнавачем було прийнято об`єктивне рішення про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 219, 294 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0004156 за ст. 356 КК Українизалишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1