УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/2226/25

Провадження № 1-кс/486/19/2026

16 січня 2026 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого CВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліціїв Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 23 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000381, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, громадянина України, із професійно технічною освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2026 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 23 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000381 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУ НП у Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000381 від 23 листопада 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 листопада 2025 року близько 23:50 год., більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_5 , з метою помсти за образу його дружини ОСОБА_7 , прибіг до лавки для сидіння, що на пішохідній алеї неподалік приміщення багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , де на той час, окрім інших осіб, перебував ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 підійшов в притул до ОСОБА_8 та діючи умисно, маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один різкий удар кулаком правої руки в область лобу ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита внутрішньочерепна травма, від яких останній помер на місці події.

Нанесені ОСОБА_5 тілесні ушкодження ОСОБА_8 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», підозрюється у тому, що 22 листопада 2025 року, близько 23:50 год., більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, перебуваючи поруч з лавкою для сидіння, що на пішохідній алеї, неподалік приміщення багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов впритул до ОСОБА_8 , та діючи умисно, маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один різкий удар кулаком правої руки в область лобу ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита внутрішньочерепна травма, від яких останній помер на місці події.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

23 листопада 2025 року про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_5 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема рапортом про вчинене кримінальне правопорушення, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 7531 від 23 листопада 2025 року; протоколом огляду місця події від 23 листопада 2025 року за адресою: м. Південноукраїнськ, вул. Енергобудівників поруч з буд. 11; протоколом огляду місця події від 23 листопада 2025 року на території секційного відділення моргу КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня», що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. 228 Стрілецької дивізії, 26; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 23 листопада 2025 року; лікарським свідоцтвом про смерть №199 від 23 листопада 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23 листопада 2025 року, який пояснив, що 23 листопада 2025 року близько 01:00 год. знаходився поблизу буд. 37 по проспекту Незалежності в м. Південноукраїнську, але не має інформації щодо обставин справи; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23 листопада 2025 року, який охарактеризував ОСОБА_11 та пояснив, що став свідком вже після конфлікту і виявив потерпілого вже без свідомості, а згодом ОСОБА_5 з іншим його знайомим почали нести його до «Майстерні смаку», яка розташована поруч з магазином ТОВ «Сільпо-Фуд»; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23 листопада 2025 року, який повідомив про відомі йому обставини кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23 листопада 2025 року, який пояснив, що знаходився на лавці з колегами з ПрАТ «Юженергобуд», свідком події не був; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 23 листопада 2025 року, яка пояснила, що 22 листопада 2025 року приблизно о 22:00 год. відпочивала з підозрюваним та спільними знайомими, після чого була свідком того, як ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження, що мало місце по вул. Енергобудівників в м. Південноукраїнськ, Миколаївської області; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23 листопада 2025 року, яка пояснила, що по дорозі до магазину «Артеміда» неї виник словесний конфлік з невідомими. Після чого була очевидцем як до місця події прибув підозрюваний та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 23 листопада 2025 року, який пояснив, що по закінченню святкування 22 листопада 2025 року у кафе «Хуторок» пішли додому з батьком ОСОБА_16 22 листопада 2025 року о 22:00 год свідок з батьком зайшли додому, а через годину до свідка прийшов брат ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , щоб повідомити, що не можуть знайти дівчат з компанії, згодом підозрюваному зателефонувала ОСОБА_19 , але свідок читких слів з розмови не чув, окрім криків, після розмови вони з ОСОБА_17 та ОСОБА_20 побігли до закладу «Майстерня смаку», де свідок побачив масову бійку; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 23 листопада 2025 року, яка пояснила, що потерпілого не знає, надала характеристику опису зовнішності потерпілого. Після святкування вона з ОСОБА_19 та ОСОБА_22 пішла до магазину «Артеміда», але по дорозі зустрілі раніше невідомих чоловіка та жінку на ім`я ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які зробили їм зауваження, після чого у ОСОБА_25 та ОСОБА_26 виник конфлікт. Після врегулювання конфлікту біля магазину «Артеміда» потерпілий з двома чоловіками підійшов до свідка з її подругами через сварливу поведінку ОСОБА_25 . Згодом остання повернулася до місця сварки через втрату мобільного пристрою і знову почала конфліктувати з ОСОБА_27 , після чого зателефонувала ОСОБА_28 . ОСОБА_21 , спілкуючись з ОСОБА_24 , почула звук удару та виявила у лежачому положенні ОСОБА_29 ; протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімках з ОСОБА_21 від 23 листопада 2025 року, під час якого остання впізнала особу на фотознімку №1; протоколом допиту свідка ОСОБА_30 від 23 листопада 2025 року, який пояснив, що сидів з ОСОБА_31 на лавці біля закладу «Майстерня смаку». ОСОБА_32 зробила зауваження одній із трьох дівчат, яка у відповідь агресивно відреагувала. Через приблизно 15 хвилин до свідка підбіг чоловік, який представився ОСОБА_33 та поводився неадекватно і потім побіг у напрямку професійного ліцею. Через 15 хвилин після цього компанія з дівчат та потерпілого підійшла до свідка, у якого з потерпілим відбулася спокійна розмова, без конфлікту. В ході спілкування до них підбіг ОСОБА_28 та одразу наніс удар кулаком правої руки в область лівої частини голови ОСОБА_34 у час, коли останній стояв лівим боком до ОСОБА_5 . Підозрюваний з невідомою особою почали підіймати потерпілого на лавку, а свідок з ОСОБА_35 пішли додому, але згодом повернулися до місця події і побачили машину швидкої допомоги й поліцію; протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках з ОСОБА_36 від 23 листопада 2025 року, під час якого останній впізнав особу на фотознімку №2; протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам з ОСОБА_36 від 23 листопада 2025 ркоу, під час якого останній впізнав особу на фотознімку №4; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_30 від 23 листопада 2025 ркоу; протоколом допиту свідка ОСОБА_37 від 23 листопада 2025 року, який пояснив, що 22 листопада 2025 року o 21:22 год. ОСОБА_8 зателефонував йому та попросив зустрітися, що відбулось о 21:35 год. біля магазину «Артеміда». Потім свідок відійшов додому, коли повернувся до вказаного магазину, ОСОБА_8 був з компанією дівчат, одна з яких попросила останнього підійти разом з нею до лавочки біля «Майстерні смаку» на що вони разом погодились. В подальшому, свідок був очевидчем того як ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження, що мало місце неподалік лавки для сидіння по вул. Енергобудівників в м. Південноукраїнськ, Миколаївської області; протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімках зі свідком ОСОБА_37 від 23 листопада 2025 року, під час якого останній впізнав особу на фотознімку №2; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_37 від 23 листопада 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_38 від 23 листопада 2025 року, яка пояснила, що 22 листопада 2025 року знаходилася з ОСОБА_39 і приблизно в 22:42 год. пішли до магазину «Сільпо», неподалік від якого, ближче до закладу «Майстерня смаку» сіли на лавку. Близько 23:00 год. неподалік від них знаходилася компанія з трьох дівчат, одна з яких голосно кричала та виражалась лайкою, на що свідок зробила зауваження, через що в них виник конфлікт та виникла бійка, яку зупинив ОСОБА_40 . Через 15 хвилин до свідка підійшов невідомий чоловік, якому свідок надала характеристику зовнішності та додала, що останній поводився неадекватно, а згодом побіг у напрямку Південноукраїнського ліцею, а за ним ще один невідомий чоловік. Близько 23:35 год. до свідка підійшли вищевказані троє дівчат з незнайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_29 . Майже одразу зі сторони Південноукраїнського ліцею підбіг підозрюваний та наніс ОСОБА_8 один удар в область голови кулаком правої руки; протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімках з ОСОБА_38 від 23 листопада 2025 року, під час якого остання впізнала особу на фотознімку №1; протоколом пред`явлення для впізнання по фотознімках з ОСОБА_38 від 23 листопада 2025 року, під час якого остання впізнала особу на фотознімку №3; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_38 від 23 листопада 2025 року; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_41 від 23 листопада 2025 року, який повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення, які йому відомі, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_42 від 23 листопада 2025 ркоу яка повідомила про обставини вчинення кримінального правопорушення, які їй відомі; протоколом допиту свідка ОСОБА_43 від 23 листопада 2025 року, який пояснив, що є батьком потерпілого та отримав дзвінок 23 листопада 2025 року приблизько о 00:20 год., що йому потрібно прибути до магазину «Сільпо», адже його син загинув. Свідок прибув у час, коли на місці події вже знаходилися працівники поліції та швидкої допомоги і додав, що потерпілий був в положенні стоячи на колінах, спиною впершись на бетонний парапет, закинувши голову назад; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 23 листопада 2025 року, в ході якого було виявлено та вилучено: чоловічу куртку клетчасту фірми «BNH», яку покладено до експертного пакету №PSP3235938, мобільний телефон марки «Iphone», моделі «13», IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , мобільний номер НОМЕР_4 , який поміщено до експертного пакету №WAR0012451 та вилучено; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23 листопада 2025 ркоу, який пояснив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 23 листопада 2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, сукупність вищезазначених доказів, які зібрані на даному етапі досудового розслідування, є достатньою, а відтак, підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є обгрунтованою.

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на від семи до десяти років.

Ухвалою слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 листопада 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 січня 2026 року включно.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області від 16 грудня 2025 року ухвалу слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області скасовано та обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 січня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Строк виконання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 21 січня 2026 року, проте завершити досудове розслідування до вказаного строку об`єктивно не представилось можливим.

Так, 15 січня 2026 року постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, а саме до 23 лютого 2026 року.

Продовження строків зумовлено необхідністю проведення наступних процесуальних дій, проведення або завершення яких потребує додаткового часу:

- провести в рамках кримінального провадження судово-медичну експертизу, постанову про призначення якої винесено 23 листопада 2025 року та проведення якої доручено експерту Вознесенської міжрайонної судово-медичної експертизи, де вони перебувають на виконанні;

- в порядку вимог ст. 290 КПК України надати підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику матеріали кримінального провадження для ознайомлення;

- за наявності відповідних підстав, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, скласти відносно підозрюваного ОСОБА_5 обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відомості, які будуть отримані за результатами судових експертиз будуть мати значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки сприятимуть встановленню істини у даному кримінальному провадженні, підтвердження вини чи невинуватості, забезпечуватимуть повноту досудового розслідування, а тому матимуть важливе значення для закінчення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Перешкодою раніше провести зазначені судові експертизи є зокрема їх складність, тривалість проведення та навантаження судових експертів.

Доказами того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому під тяжбою отримання покарання у виді позбавлення волі у разі визнання його винуватим, останній крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від суду для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Доказами можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що досудове розслідування триває, заплановано проведення ряду слідчих (розшукових) дій, а ОСОБА_5 у випадку не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме безперешкодну можливість перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, в тому числі шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має (не навчається, на обліку як безробітний не перебуває), тож не має законних джерел існування, хоча в силу віку та стану здоров`я міг б влаштуватися на роботу в умовах дефіциту кадрів через мобілізацію населення. У майбутньому він може вчинити інший аналогічний злочин проти життя чи здоров`я.

Таким чином, виникли підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, вік, стан здоров`я ОСОБА_5 є тими факторами, які надають змогу безперешкодно продовжити щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки його поведінка свідчить про неможливість ним особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуховують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 , обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваної.

Обрання домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 неможливо оскільки останній матиме змогу переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду.

Запобігти ризикам шляхом обрання щодо ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

На думку сторони обвинувачення продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, та зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, та зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного у скоєні злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також беручи до уваги те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що потребує більшої суворості в оцінці порушень цінності суспільства, звернувся з клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати йому запобіжний захід домашній арешт, оскільки він співпрацює з працівниками поліції, сам прийшов до СІЗО, зі свідками не контактував.

Захисник зауважила, що її думка не може відрізнятись від думки підозрюваного тому вона також просить застосувати запобіжний захід домашній арешт. Водночас вважає, що жоден із ризиків, зазначених у клопотанні не підтверджується, а навіть спростовується процесуальною поведінкою підозрюваного. Ухвалу слідчого судді було скасовано Миколаївським апеляційним судом, застосовано запобіжний захід тримання під вартою без визначення застави, але застава ОСОБА_5 не повернута, оскільки за повідомленням ТУДСА в ухвалі Миколаївського апеляційного суду не зазначено, що заставу необхідно повернути. Тобто ОСОБА_5 перебуває під «подвійним» запобіжним заходом. Прокурором зазначено, що на досудовому розслідуванні залишилось провести лише судово-медичну експертизу. Від проведення цієї експертизи залежить кваліфікація дій ОСОБА_5 , отже ще не зрозуміло, що стало причиною смерті ОСОБА_8 , а причина смерті буде встановлена висновком СМЕ. ОСОБА_5 двічі їздив до СІЗО після скасування ухвали слідчого судді, а потім з`явився до ВП № 3, що спростовує ризик переховування від органів досудового розслідування і суду. ОСОБА_5 під час очікування переведення з однієї військової частини до іншої працював, отже отримував дві заробітних плати, в тому числі і як військовослужбовець. Апеляційний суд в ухвалі зазначив, що існує лише один ризик, а саме, можливість перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки це початковий етап досудового розслідування, але на теперішній час досудове розслідування майже завершено, проведені слідчі експертименти зі свідками та підозрюваним, залишилося лише отримати результати СМЕ.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000381, 23 листопада 2025 року внесені відомості за ч. 2 ст. 121 КК України. Короткий виклад обставин: 23 листопада 2025 року до відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 22 листопада 2025 року близько 23:50 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поруч з лавкою для сидіння, що на алеї поруч з буд. АДРЕСА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, завдав одного удару куланом обличчя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.

23 листопада 2025 року о 04:21 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23 листопада 2025 року ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

25 листопада 2025 року ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 22 січня 2026 року включно, з визначенням розміру застави.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року ухвалу слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 листопада 2025 року скасовано, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 січня 2026 року, без визначення розміру застави.

15 січня 2026 року постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, а саме до 23 лютого 2026 року.

Приписами ч. 6 ст. 199 КПК України встановлено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя виходив з того, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, та ризик можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 дійсно обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий суддя вважає, що на даний час ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є недоведеним.

Разом з тим, не зважаючи на те, що досудове розслідування вже майже закінчено, ризик можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином продовжує існувати, оскільки наразі судово-медична експертиза не проведена, та в подальшому, з огляду на результати висновку експерта ОСОБА_5 може вжити дій щодо незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, серед яких є неповнолітні особи.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню та не суперечить ч. 6 ст. 176 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

П ОС Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити, продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 23 лютого 2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 23 лютого 2026 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1