Справа № 442/7622/25
Провадження № 1-в/442/388/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобич, клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав, просить таку задоволити. Додатково пояснив, що так як є учасником бойових дій (брав у часть в АТО), хоче захищати Батьківщину.

Представник державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40» проти заволення клопотання заперечив.

Прокурор ОСОБА_4 з приводу задоволення клопотання заперечив, оскільки засуджений вчинив тяжкий злочин проти життя і здоров`я. Водночас звернув увагу на те, що у випадку бажання ОСОБА_3 проходити військову службуу в ЗСУ потрібно застосувати інші процедуру подачі заяви та розгляду.

Вислухавши пояснення учасників провадження, вивчивши матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч.1, п.3 ч.3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львіської області від 27.11.2018 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Початок та кінець строку покарання 27.04.2018 27.04.2026.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України є особливо тяжким злочином.

Вимогами статті 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно - дострокове звільнення після фактичного відбуття засудженими не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний особливо тяжкий злочин. Застосування умовно - дострокового звільнення є можливим, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з цим, як зазначено в п.2 Постанови Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 у, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Як вбачається з наданої суду характеристики, затвердженої 10.10.2025 начальником державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_6 , ОСОБА_3 засуджений за те, що на грунті неприязних відносин здійснив вбивство батька. Має постійне місце проживання. Має середньо-спеціальну освіту. Працює в установі на контрагентському об`єкті ПП ОСОБА_7 . Відсутній інтерес до настільних чи інших ігор з метою отримання матеріальної чи іншої вигоди. Матеріально не залежний від сім`ї чи друзів. Самооцінка адекватна. Мали поодинокі випадки вживання алкоголю до засудження. Застосовував насильство, щодо свого батька. Визнав вину. За час перебування установі 10 разів заохочувався у виді подяки, зокрема: 24.06.2019, 30.09.2019, 28.12.2019, 30.06.2020, 29.12.2020, 05.05.2021, 24.08.2022, 26.12.2022, 25.03.2024 та 20.03.2025. ОСОБА_3 за час перебування в установі мав 2 стягнення у виді догани ( 25.10.2023 за вживання алкоголю) та суворої догани (13.03.2024 за вилучення мобільного телефону).

У Висновку щодо ступеня виправлення засудженого підкреслено те, що ОСОБА_3 довів своє виправлення. Разом з тим, у Висновку вказано, що засуджений не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, якщо отримав ? 64 балів та засуджений довів своє виправлення та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, якщо отримав 65 балів. Натомість, в розділі Підсумок ОСОБА_3 встановлений загальний бал 62. Таким чином, ОСОБА_3 не довів свого виправлення.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З аналізу наведених норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Під час розгляду даної справи, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 перебуваючи в місцях позбавлення волі, своєю поведінкою не довів свого виправлення та що така поведінка може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що засудженим не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що за час відбуття покарання в особистості ОСОБА_3 відбувся процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З огляду на наведене, беручи до уваги особу ОСОБА_3 якого засуджено за особливо тяжкий злочин, у суду відсутнє переконання про те, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення умовно-достроково від відбування покарання відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 22.10.2025.

.

Суддя ОСОБА_1