Справа № 362/9072/25
Провадження № 1-кп/362/783/25
ВИРОК

Іменем України

10.12.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000677 від 01.10.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Василькові Київської області, українець, громадянин України, освіта вища, не працює, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та житель АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

-13.06.2018 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна 17.12.2024 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, звільнений від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий термін покарання 1 рік 2 місці 11 днів;

-20.08.2025 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 310, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;

-23.09.2025 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців;

-05.11.2025 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 (десять) місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив та маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив систематичне домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 .

Так, 26.12.2024 о 17:00 год., ОСОБА_4 за місцем свого проживання (м. Васильків Обухівського району Київської області, пр-т Київський Шлях, 256), вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_5 , а саме ображав її та виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП. За даним фактом 23.01.2025 на підставі рішення суду ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Також 21.06.2025 о 10:00 год., ОСОБА_4 за місцем свого проживання, що за вищезазначеною адресою, вчинив сімейну сварку з матір`ю ОСОБА_5 у ході якої висловлював образи на її адресу, що призвело до психологічного розладу здоров`я потерпілої. Крім того 02.07.2025 о 16:30 год. ОСОБА_4 за адресою проживання, яка зазначена вище, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме погрожував та ображав її, чим завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 . Окрім цього 05.07.2025 об 11:30 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, що за вищезазначеною адресою вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. За даними фактами прийнято рішення Васильківським міськрайонним судом Київської області від 28.08.2025, яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень. Також 13.09.2025 о 03:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за вищезазначеною адресою, повторно протягом року вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , а саме висловлював нецензурні образи на її адресу, поводив себе агресивно, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров?ю потерпілої. Продовжуючи свої протиправні дії, 14.09.2025 о 09:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , а саме висловлював нецензурні образи та погрожував фізичною розправою на ї адресу, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. За даними фактами прийнято рішення Васильківським міськрайонним судом Київської області від 18.09.2025, ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.

Окрім цього, 01.10.2025 близько о 10:00 год. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, у порушення вимог ст. 28 Конституції України та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на шлях виправлення не став та знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, спільно проживають, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, вчинив психологічне насильство, а саме ОСОБА_4 почав влаштовувати сварку з матір`ю, в ході якої ображав ОСОБА_5 нецензурною лайкою, кричав на неї та замахувався руками.

Так, внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (агресивної поведінки сина ОСОБА_4 ) у ОСОБА_5 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що призводить до погіршення настрою, її соціального функціонування та зниженням якості поточного життя. Внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (агресивної поведінки сина ОСОБА_4 ) ОСОБА_5 завдані психологічні страждання. Ситуація, яка досліджується за матеріалами кримінального провадження, є психотравмувальною для ОСОБА_5 . У ОСОБА_5 внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (агресивної поведінки сина ОСОБА_4 ), які досліджуються зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, розгубленістю почуттів, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку свого життя, переживанням почуттів образливості та приниженої гідності, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя.

ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті щодо місця, часу, способу вчинення. Пояснив, що зараз їхні стосунки покращилися. Розуміє, що вчиняв неправильно, щиро кається, просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпіла у судове засідання не прибула, скерував до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, на обліку у лікаря-нарколога та/або у лікаря-психіатра не перебуває, з негативними характеристиками за місцем проживання, не працює, раніше неодноразово судимий, тобто притягався до кримінальної відповідальності, після притягнення до якої не усвідомив ступінь провини та вчиняв інше кримінальне правопорушення.

У ході судового розгляду судом встановлено обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому щире каяття, яке виразилося у висловленні ОСОБА_4 критичної оцінки та осуду своєї протиправної поведінки, усвідомленні наслідків скоєного ним кримінального правопорушення, щирого жалю за скоєне

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та рецидив кримінальних правопорушень.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, наявності обставини, яка пом`якшує покарання та обставини, яка його обтяжує, особи винного, позицій прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді позбавлення волі, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Також суд встановив, що ОСОБА_4 був неодноразово судимий, а саме: 13.06.2018 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна 17.12.2024 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, звільнений від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий термін покарання 1 рік 2 місці 11 днів; 20.08.2025 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 310, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців; 23.09.2025 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців; 05.11.2025 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 (десять) місяців.

На даний час вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2025 виконується з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме з 03.10.2025.

Тобто, дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2025. Отже, при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України і призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного даним вироком та вироками Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2025 визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У строк покарання зарахувати частково відбуте покарання попереднім вироком суду за період з 03.10.2025 по день набрання цим вироком законної сили

Початком строку відбування покарання ОСОБА_4 зза цим вироком вважати момент набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1