Справа № 138/1661/25
Провадження №:1-кс/138/503/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одруженого, військовослужбовця, громадянина України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2025 слідчий ОСОБА_7 звернувся до міськрайонного суду з вказаним клопотанням по кримінальному провадженню № 0000080 від 11.01.2025, з наступних підстав:

у провадженні слідчого відділення Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000080 від 11.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом №10-РС від 26.04.2024 тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_5 , номера обслуги зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу батальйону охорони призначено на посаду кухара їдальні взводу забезпечення цієї ж військової частини.

Відтак, ОСОБА_5 перебуваючи у статусі військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з 26.04.2024 продовжив виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За статтею 1 Закону України «Про оборону України» - воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запровадження в Україні воєнного стану та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин:

так, 27.11.2024 солдат ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби, а саме військову частину НОМЕР_1 що дислокується в АДРЕСА_2 та проводить час на власний розсуд за невідомим місцезнаходженням, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Солдат ОСОБА_5 до цього часу відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин не повідомляв, місце перебування військовослужбовця не відомо, що вказує на продовження його злочинної діяльності.

У подальшому ОСОБА_5 через АТ «УКРПОШТА» із описом направлено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, на адресу, де проживає ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Повідомленням про кримінальне правопорушення;

- Актом службового розслідування, щодо самовільного залишення розташування базового табору ВЧ НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 ;

- Протоколом допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , які підтвердили самовільне залишення ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 ;

- Повідомлення про підозру ОСОБА_5 передбачену за ч. 5 ст. 407 КК України;

- Постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного;

- Рапортом оперуповноваженого.

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчим на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, репутацію підозрюваного, відсутність постійного доходу, місця роботи, вчинення злочину в умовах воєнного стану, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

На підставі вищевикладеного, слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, вважають, що є усі підстави для задоволення клопотання, та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували проти обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного підлягає задоволенню, з наступних підстав:

ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який передбачене покарання зокрема у виді позбавлення волі строком до 10 років.

23.06.2025 ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000080 від 11.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відносно ОСОБА_5 о 00 годині 21 хвилин 17.09.2025 слідчим складено протокол про його затримання в порядку ст. 208 КПК України, 20.03.2025 йому через АТ «УКРПОШТА» із описом направлено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, на адресу, де проживає ОСОБА_5 ,а саме: АДРЕСА_1 .

Слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , вище вказаного злочину доказами доданими до клопотання. Крім того, слідчим доведено наявність підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 , є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а також, що він вчинив злочин в умовах воєнного стану та будь-яких мір для повернення до військової частини не вчиняв.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України наявний, так як ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме намагатися незаконно перетнути кордон, з метою уникнення покарання.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду, і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, унеможливлюють обрання більш м`якого запобіжного заходу. Більш м`які запобіжні заходи не є дієвими у даному провадженні та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і дадуть можливість переховуватись підозрюваному.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 , як застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для своєчасного досудового розслідування кримінального провадження та можуть бути застосовані на строк 60 діб.

При цьому слідчий суддя враховує лист Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», в якому висловлена позиція, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався.

Враховуючи те, що відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу і вказані заходи не є дієвими у даному провадженні та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і дадуть можливість переховуватись підозрюваному від слідства та суду, та те, щоОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, репутацію підозрюваного, відсутність постійного доходу, місця роботи, вчинення злочину в умовах воєнного стану, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає достатнім застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.12, ч.5 ст. 407 КК України, ст. 131, 132, 176-178, 182, 184, 186, 193, 194, 200, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб починаючи з 16 вересня 2025 року по 14 листопада 2025 року включно.

Дія ухвали закінчується 14 листопада 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10