Справа № 642/324/26
Провадження № 1-кп/642/289/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000299 від 26.12.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Коротич Харківського району Харківської області, громадянина України, із неповною середньою спеціальною освітою, студента 3-го курсу Харківського обласного медичного фахового коледжу, факультету медсестринства, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 грудня 2025 року, приблизно о 23:50 год., ОСОБА_3 , перебував у під?їзді на третьому поверсі будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник словесний конфлікт на ґрунті раптових особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_4 , і знаходячись у положенні стоячи, обличчям до обличчя, наніс їй два удари правим ліктем у ділянку обличчя.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 відповідно до висновку експерта № 09-2094/2025 від 29.12.2025 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синець на верхній повіці лівого ока та садно на тлі синця на лівому схилі носу. Вказані ушкодження викликають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та за цією ознакою, відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Отже ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні, або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого обвинувачений ОСОБА_3 у своїй заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень закону та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні за вказаних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яка складена у присутності захисника ОСОБА_5 , який також підписав відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України та не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 381 КПК України суд розглядає вказаний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить із визначеної ст. 50 КК України його мети, якою є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Водночас суд керується визначеними ст. 65 КК України загальними засадами призначення покарання з урахуванням обставин цієї справи.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком; обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому; встановлені судом відомості стосовно особи обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має неповну середню спеціальну освіту, не одружений, є студентом 3-го курсу Харківського обласного медичного фахового коледжу.

За сукупності обставин, наведених вище, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК у виді штрафу, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ лазерний диск DVD-R MAP, залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000299 від 26.12.2025.

Речовий доказ змив речовини бурого кольору, зовні схожий на кров, на марлевому тампоні, з підлоги (зданий на зберігання за квитанцією № 4215) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених у ст. 394 КПК України, а саме: вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_6