СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/103/26
ун. № 759/2/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України, погоджене першим заступником Генерального прокурора, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000977 від 04.04.2025 за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором, про продовження строку досудового розслідування до 6 місяців.

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000977 від 04.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

17.10.2025 ОСОБА_4 та 18.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора від 09.12.2025, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 17.01.2026 однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, внаслідок особливо складності провадження, встановлення нових обставин вчинених кримінальних правопорушень, а також встановлення інших осіб, причетність яких до вчинення вказаних кримінальних правопорушень потребує перевірки слідчим шляхом, що зумовлює потребу проведення у кримінальному провадженні значної кількості додаткових слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень.

Наразі необхідно провести такі слідчі (розшукові) і процесуальні дії, без яких неможливо завершити досудове розслідування, зокрема:

-долучити до матеріалів кримінального провадження висновок комплексної судової молекулярно-генетичної експертизи та судової експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» проведення якої доручено ДНДЕКЦ МВС України відповідно до постанови від 17.10.2025 за вих. № в частині проведення судової молекулярно-генетичної експертизи;

-долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової комп`ютерно - технічної експертизи, проведення якої доручено ДНДЕКЦ МВС України відповідно до постанови від 04.11.2025 за вих. № ;

-долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової комп`ютерно - технічної експертизи, проведення якої доручено ДНДЕКЦ МВС України відповідно до постанови від 04.11.2025 за вих. № ;

-долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової комп`ютерно - технічної експертизи, проведення якої доручено ДНДЕКЦ МВС України відповідно до постанови від 04.11.2025 за вих. № ;

-долучити до матеріалів кримінального провадження висновок молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої доручено ДНДЕКЦ МВС України відповідно до постанови від 04.11.2025 за вих. № ;

-завершити огляди речей вилучених під час проведення обшуків;

-призначити та провести судові молекулярно-генетичні експертизи, висновки яких приєднати до матеріалів кримінального провадження;

-отримати дозволи та здійснити тимчасові доступи до речей і документів, що перебувають у володінні банківських установ, операторів мобільного зв`язку, оглянути та проаналізувати отриману інформацію;

-встановити канали надходження наркотичного засобу до підозрюваних;

-встановити інших осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень;

-перевірити причетність підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення інших злочинів;

-на підставі отриманих висновків судових експертиз, матеріалів виконаних доручень та проведених оглядів, скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та вручити підозрюваним у вказаному провадженні;

-виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у цьому провадженні;

Проведення вищевказаних процесуальних, слідчих (розшукових) дій під час здійснення досудового розслідування необхідно для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та перевірки вже зібраних. При цьому, виконання цих слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а саме, не менше шести місяців.

Водночас, непроведення вказаних слідчих та інших процесуальних дій може негативно позначитися на повноті досудового розслідування та позбавити орган досудового розслідування можливості об`єктивно і повно встановити всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обставинами, що перешкодили здійснити вищевказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у тримісячний термін, є особлива складність провадження, необхідність проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, тривалість проведення призначених судових експертиз, тощо.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрювані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисники проти задоволення клопотання заперечили, пояснивши, що у клопотанні слідчим не зазначені об`єктивні причини неможливості виконання слідчих дій раніше, у продовженні строків досудового розслідування до 6 місяців немає об`єктивної необхідності.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчим суддею встановлено таке.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000977 від 04.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

17.10.2025 ОСОБА_4 та 18.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 17.01.2026

Згідно до ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги ч. 4 ст. 295-1 КПК України, якою законодавець передбачив, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, якщо слідчий не доведе, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, а також якщо досліджені під час вирішення цього питання обставини свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (заява № 5310/71)), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03)).

Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року, справа № 1-12/2003, вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення ЄСПЛ від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» (заява №25444/94)).

Слідчим у судовому засіданні було доведено те, що дії, вказані в клопотанні, не могли бути виконанні в строк передбачений ст. 219 КПК України, оскільки органом досудового розслідування станом на час звернення до суду не проведено усіх слідчих та процесуальних дій без проведення яких неможливо належним чином дослідити обставини вчиненого кримінального правопорушення. У ході проведення вказаних процесуальних дій сторона обвинувачення має на меті отримати докази, на підставі яких у ході судового розгляду можливим буде всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та постановити справедливе, законне і вмотивоване рішення.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» (зава № 10919/05) в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дії сторони обвинувачення при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що відповідає завданню кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя враховує особливу складність провадження та виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та наявна об`єктивна необхідність у продовженні строку досудового розслідування, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваних з інкримінованим злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року (18731/91)), рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року (заява №12244/86; 12245/86; 12383/86)).

З огляду на викладене та беручи до уваги позицію сторін, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою виконання завдань в рамках кримінального провадження є необхідність в продовженні строку досудового розслідування кримінального провадження до 6 місяців.

При цьому, збалансувавши потреби досудового розслідування щодо його повноти і об`єктивності та інтереси особи, права якої не повинні значно звужуватися, в тому числі стосовно розгляду кримінального провадження в найкоротший строк, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на необхідність організації проведення відповідних слідчих дій в розумні строки, особа не повинна необмежений час перебувати в стані підозрюваного та повинна мати можливість постати перед судом та доводити свою правову позицію у змагальному, відкритому судовому процесі (якщо справа буде передана до суду).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 219, 294, 295-1, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000977 від 04.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, до шести місяців, тобто до 17 квітня 2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складено 12 січня 2026 року.

Cлідчий суддя ОСОБА_8