Справа №519/146/24
Провадження №1-кп/523/1109/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст.368, ч.5 ст.426-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст.368, ч.5 ст.426-1 КК України.

18.08.2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

10.10.2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду було скасовано вищезазначену ухвалу та постановлено нову, якою до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

11.10.2023 року у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_5 був звільнений з-під варти.

В ході судового розгляду, адвокат ОСОБА_4 в інт. ОСОБА_5 подав клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відносно останнього, мотивуючи відсутністю ризиків передбачених ст.177 КПК України, особою обвинуваченого, який одружений, маючого на утриманні малолітню дитину 2025 року народження, доглядаючого за батьками похилого віку, військовослужбовця, приймаючого активну участь у бойових діях та виконані бойових завдань;

обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника;

прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання за наступних підстав.

Згідно до ст.314 КПК України, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.194 вказаного Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, але не доведе існування ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Частиною 1 ст. 201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права і законність (ч.1 ст.7 КПК України).

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; такий принцип застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, ч.1 ст.194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані документи, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

При цьому, суд зазначає, що зі спливом часу запобіжного заходу ризики, що він мав на меті запобігти, значно зменшуються або взагалі зникають. Це пов`язано з тим, що сам запобіжний захід є тимчасовим обмеженням прав особи, і його метою є уникнення певних дій з боку підозрюваного/обвинуваченого, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню або вчиненню нових злочинів.

Хоча тяжкість покарання є одним з факторів, що враховуються при обранні запобіжного заходу, вона не є вирішальною. Основним критерієм є наявність ризиків, що виправдовують застосування запобіжного заходу. З плином часу, особа, яка перебуває під запобіжним заходом, має можливість продемонструвати свою поведінку, яка свідчить про зменшення ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Даних щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 у зв`язку із порушенням ним обов`язків, покладених судом відповідно до ч.5, 6 ст. 194 КПК України та звернення застави в дохід держави, матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України, при вирішенні питання про застосування чи зміну запобіжного заходу суд зобов`язаний перевірити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінити, чи є застосований запобіжний захід необхідним та пропорційним поставленій меті.

Судом установлено, що на час розгляду даного клопотання ОСОБА_5 належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, від органів досудового розслідування та суду не переховувався, є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 з активною участю у бойових діях та виконані бойових завдань та фактів порушення ним процесуальної дисципліни або перешкоджання кримінальному провадженню стороною обвинувачення суду не доведено.

Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт передано до суду, у зв`язку з чим об`єктивна можливість впливу обвинуваченим на хід досудового розслідування, а саме знищення чи спотворення доказів, на які посилався орган досудового розслідування при первинному обранні запобіжного заходу, фактично відсутня.

Враховуючи вищевикладене, стороною обвинувачення не доведено ризики передбачені п.1,2 ст. 177 КПК України.

Також суд зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні наявний, так як свідки в судовому засіданні не допитані та обвинувачений може впливати на них як особисто, так і через третіх осіб, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань.

Крім цього суд звертає увагу, що стороною обвинувачення, не було надано достатніх доказів, які б підтвердили недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого.

Виходячи з наведених принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, вимог КПК України, Конвенції та практики ЄСПЛ, судом при вирішенні питання щодо доцільності зміни запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 приймається до уваги тяжкість інкримінованого йому правопорушення, тривале перебування останнього під заставою, під час якого останній не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків, особу обвинуваченого, а саме: одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2025 року народження, доглядаючого за батьками похилого віку, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 з активною участю у бойових діях та виконані бойових завдань, УБД, існування ризику впливу на свідків та недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого.

Наряду з наведеним, судом зауважується на недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та існування в теперішній час ризику впливу на свідків, у данному кримінальному провадженні, та приймається до уваги, що судовий розгляд ще не завершений, але незважаючи на тяжкість кримінального правопорушення у конкретному випадку і у контексті ч.ч.4, 5 ст.194 КПК України, доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, та крім того уявляється достатнім й обґрунтованим змінити останньому запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, із задоволенням клопотання адвоката ОСОБА_6 .

Згідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, враховується необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотаня адвоката ОСОБА_4 в інт. ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відносно останнього - задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Відповідно до ст.179 КПК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України:

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що згідно із ч.2 ст.179 КПК України, в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заставу в розмірі 214 720,00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн., сплачену згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки АТ КБ «Приватбанк» від 11 жовтня 2023 року № 0.0..1, внесену заставодавцем ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на рахунок Одеського апеляційного суду, рахунок: НОМЕР_3 повернути заставодавцю ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1