Справа № 206/729/25
Провадження № 1-кс/206/150/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпра надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у травні 2015 року, до структурного підрозділу непередбаченого законом збройного формування, діючого на території Луганської області, на добровільній основі увійшов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав умисел приймати активну участь у діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

У період з травня 2014 року по серпень 2014 року

ОСОБА_5 , вступивши в зазначене збройне формування, діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності останнього, приймав активну участь у діяльності даного збройного формування, зокрема виконував вказівки осіб, які були рангом вище нього, та разом з іншими членами не передбаченого законом збройного формування, здійснював чергування, маючи при собі автоматичну вогнепальну зброю, будучи одягнутим в камуфльований одяг, використовуючи символіку НЗФ, ніс службу та здійснював догляд автотранспорту та перевірку документів у водіїв та пасажирів на блок постах, що розташовувались на в`їзді до м. Сіверськодонецьк (колишній м. Сєвєродонецьк) Луганської області у напрямку руху м. Рубіжне та с. Щедрищеве Луганської області.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи у складі не передбачених законом збройному формуванні, а саме у групі снайперів з охорони адміністративних будівель, та приймаючи активну участь в його діяльності, будучі озброєним автоматичною вогнепальною зброєю та снайперською гвинтівкою, ніс службу з охороні захоплених на той час адміністративних будівель ДП «Інститут азотної промисловості», розташованих за адресою: Луганська область, м. Сіверськодонецьк (колишній м. Сєвєродонецьк), вул. Дмитра Сірика,1 (колишня вул. Вілєсова), та управління Служби безпеки України, розташованого за адресою: Луганська область, буд. Дружби Народів, 4а (колишня вул. Леніна), в яких розміщувались представники «органів державної влади «ЛНР» та силових блоків», тим самим здійснював силову підтримку окремих владних структур.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на участь у діяльності незаконного збройного формування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з іншими учасниками не передбачених законом збройних формувань, під час деокупаціїї Луганської області, зокрема м. Сіверськодонецька (колишній м. Сєвєродонецьк), перетнув встановлену лінію розмежування, та перебуваючи вже на території не підконтрольній владі України, а саме у місті Луганську, продовжив свою протиправну діяльність, та увійшов до складу колегії «Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки».

30.05.2019 складено повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111,

ст. 135 КПК України направлено останньому поштою за місцем реєстрації.

26.06.2019 прийнято постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 , здійснення якого доручено відділу кримінальної поліції Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області.

05.07.2019 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено оперативно-розшукова справа № 3319 з метою встановлення місцезнаходження останнього.

19.12.2025 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

19.12.2025 у розділі оголошень офіційного друкованого видання, газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» за № 259, розміщено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5

від 30.05.2019 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

19.12.2025 повний текст повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 від 30.05.2019 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, 19.12.2025 у вищевказаних інформаційних ресурсах розміщені повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 10 годину 23.12.2025, 24.12.2025, 15.12.2025 до прокурора відділу Луганської обласної прокуратури та необхідності прибуття для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0002182 від 07.08.2014, за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Героїв Рятувальників, 19, каб.519, але підозрюваний ОСОБА_5 не прибув на виклик і не повідомив про причини свого неприбуття.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, доданими до клопотання.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої відповідно, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією».

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено нову редакцію переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зазначеного переліку вся територія Луганського району Луганській області, зокрема м. Лисичанськ, з 03.07.2022, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку російської федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки».

Також наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Сєвєродонецький район Луганської області, зокрема м. Лисичанськ.

Також встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Законом України від 15.01.2025 № 4220-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні;

- продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється..

Про існування ризику, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить наступне:

Той факт, що ОСОБА_5 , переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим 26.06.2019 його оголошено у розшук.

Тяжкість покарання, передбаченого санкцією вчиненого ОСОБА_5 , тяжкого злочину, та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, відсутністю інших альтернативних видів покарань.

Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків, тощо.

Про існування ризику, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні свідчить наступне:

Той факт, що у кримінальному провадженні наявні анкетні дані та місце проживання свідків, які є місцевими мешканцями, приймали участь у документуванні злочинної діяльності ОСОБА_5 . Життя та здоров`я цих свідків наражається на небезпеку через його схильність до вчинення насильницьких злочинів, в тому числі із застосуванням вогнепальної зброї.

Про існування ризику, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, свідчить наступне:

Тривалість, систематичність та зухвалість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, які він вчиняв протягом тривалого часу, що вказує на ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків, тощо.

Не передбачене законом збройне формування, в якому приймає участь ОСОБА_5 продовжує свою діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області до теперішнього часу.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для забезпечення реалізації покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, те, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання за вчинення злочину, в якому підозрюється, а тому згідно ч.1 ст. 183 КПК України доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, не зможе запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Також відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

- стосовно підозрюваного, обвинуваченого який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

- при розгляді клопотання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 260 КК України, під час дії воєнного стану.

Всі ці умови наявні у зазначеному кримінальному провадженні.

На підставі вищезазначених обставин доцільно обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав клопотання з наведених у ньому обставин.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження під №0002182, відомості про яке внесено до ЄРДР від 07.08.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

19.12.2025 органом досудового розслідування повідомлено про зміну раніше повідомленої підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, на підставі ст. 135 КПК України, шляхом публікації відомостей на офіційному сайті офісу Генерального прокурора.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цими злочинами, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Прийнятими заходами встановити місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 не представилося можливим, оскільки він переховується від органів досудового слідства, у зв`язку з чим 26.06.2019 на підставі ст. 281 КПК України його оголошено у розшук.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:

- рапортом працівника правоохоронного органу про причетність ОСОБА_5 до участі у непередбачених законом збройному формуванні №8618 від 30.07.2017 (а.с.21);

- наказом № 424 по особовому складу Сєвєродонецького МВ ГУМВС в Луганській області від 25.07.2014 та довідкою до нього, відповідно до яких старшина міліції ОСОБА_5 в органах внутрішніх справ перебував з 14.05.2007 на посаді інструктора з бойової та фізичної підготовки сектору кадрового забезпечення Сєвєродонецького МВ з 19.06.2013, наказом № 424 по особовому складу від 25.07.2017 звільнений з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил за ст.66 (за дискредитацією) (а.с.22);

- показами свідка ОСОБА_7 , (а.с.23); показами свідка ОСОБА_8 , (а.с.24-25); показами свідка ОСОБА_9 , (а.с.26-27); показами свідка ОСОБА_10 , (а.с.28-29); показами свідка ОСОБА_11 , (а.с.30-31); показами свідка ОСОБА_12 (а.с.32-33), які підтверджують факт вчитнення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.260 КК України.

- протоколом огляду від 09.11.2023, відповідно до якого здійснено огляд сайту «Миротворец» та виявлена інформація про причетність ОСОБА_5 до участі у діяльності не передбачених законом збройного формування та призначення останнього на посаду «заступника директора департаменту державної реєстрації міністерства юстиції лнр начальника відділу організації забезпечення встановленого порядку діяльності судів департаменту судових приставів міністерства юстиції «ЛНР» (а.с.34-41);

- протоколом огляду від 15.01.2026, відповідно до якого здійснено огляд сайту «Миротворец» та виявлена інформація про причетність ОСОБА_5 до участі у діяльності не передбачених законом збройного формування (а.с.59-63);

- аналітичним досьє на запит оперативного підрозділу, яким здійснюється розшук підозрюваного ОСОБА_5 , № 5288/111/18-2025 від 28.02.2025, відповідно до якого встановлено, що останній перебуває на тимчасово окупованій території України(а.с.64-68), та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Окрім того, встановлені обставини під час розгляду клопотання та додані матеріали, дійсно свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Про наявність вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, свідчить наступне, а саме що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим 26.06.2019 його оголошено у розшук. Тяжкість покарання, передбаченого санкцією вчиненого ОСОБА_5 тяжкого злочину, та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, відсутністю інших альтернативних видів покарань. Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків, тощо.

Про існування ризику, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні свідчить те, що у кримінальному провадженні наявні анкетні дані та місце проживання свідків, які є місцевими мешканцями, приймали участь у документуванні злочинної діяльності ОСОБА_5 . Життя та здоров`я цих свідків наражається на небезпеку через його схильність до вчинення насильницьких злочинів, в тому числі із застосуванням вогнепальної зброї.

Про існування ризику, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, свідчить те, що тривалість, систематичність та зухвалість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, які він вчиняв протягом тривалого часу, що вказує на ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї. Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків, тощо. Не передбачене законом збройне формування, в якому приймає участь ОСОБА_5 продовжує свою діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області до теперішнього часу.

Слідчий суддя, окрім цього, враховує характер кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 260 КК України, у якому ОСОБА_5 підозрюється, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинення нових злочинів становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, органом досудового розслідування з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , було перевірено за обліками військовополонених і звільнених з полону, проведено моніторинг соціальних мереж Інтернет, перевірено за обліками ІІІ «Розшук», ІІ «Пізнання», перевірено розшукуваного за обліками ІІІ «ВПО».

В результаті проведеної перевірки встановлено, що на території України ОСОБА_5 , тривалий час відсутній. При перевірці обліків ІМІтС "Аркан" у період з 08.11.2017 по теперішній час, встановлено, що ОСОБА_5 державний кордон України не перетинав, інформація щодо перетину державного кордону з тимчасово окупованої території Луганської та Донецької областей відсутня.

Таким чином наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто на території російської федерації.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 , йому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 310, 336, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

За відсутності підозрюваного, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1