Справа № 458/1021/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2025 за № 0000072 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Турка Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлучений, не працює, раніше несудимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

24.09.2025 близько 19:00 год ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення їй фізичного болю, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно, наніс один удар долонею правої руки в ліву половину обличчя потерпілої ОСОБА_4 , внаслідок чого вона відчула сильний фізичний біль та згідно з висновком експерта не отримала при цьому тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

29.09.2025 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України було укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. При цьому, сторонам угоди роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, просив затвердити угоду про примирення з потерпілою від 29.09.2025 та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн, який має можливість сплатити, оскільки має неофіційний підзаробіток.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень, що вважає буде достатнім покаранням обвинуваченому за вчинене. Вказала, що вибачила обвинуваченого. Вони не є родичами, сімейних відносин немають.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, така відповідає вимогам КПК, КК України.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1, 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце та були вчинені ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Водночас, суд достовірно пересвічився, що укладення угоди між обвинуваченим та потерпілою є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови укладеної угоди від 29.09.2025 не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема, таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 126 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням виду кримінального правопорушення, яке є проступком відповідно до ст. 12 КК України, особи винного, обставин що пом`якшують, обтяжують покарання.

Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ч. 1 ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше несудимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах в Турківській ЦМЛ не знаходиться, не працює, розлучений.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 29.09.2025 між обвинуваченим та потерпілою та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат, речових доказів у справі не має.

Запобіжний захід не обирався, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , яка укладена 29.09.2025 в м. Турка.

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 02.10.2025.

Суддя ОСОБА_1