Провадження № 1-кс/643/5014/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000881 від 27.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000881 від 27.08.2025, у якому громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у м. Ізюм Харківської області, у невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше 05 червня 2025 року виник кримінальний протиправний намір, направлений на вчинення державної зради в умовах воєнного стану шляхом вчинення умисних дій на шкоду обороноздатності України, через надання представнику держави-агресора рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_6 у період не пізніше 05.06.2025, перебуваючи у м. Ізюм Харківської області, не маючи патріотичних переконань, не визнаючи верховенство державної влади України, її самостійність як у середині країни так і незалежність у міжнародних відносинах, діючи умисно, усвідомлюючи факт повномасштабної збройної агресії рф проти України та введення на всій території України правового режиму воєнного стану, реалізуючи свій кримінальтний протиправний намір на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, діючи умисно і добровільно, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_9 », зареєстрований за допомогою номера мобільного телефону « НОМЕР_1 », у додатку для спілкування «Telegram», керуючись ідеологічним мотивом налагодив контакт з представником спецслужби держави-агресора рф зареєстрованого в застосунку «Телеграмм» з обліковим записом « ОСОБА_10 » із номером телефону « НОМЕР_2 » та погодився виконувати його завдання і здійснити допомогу представникам держави-агресора рф у проведенні підривної діяльності проти України шляхом отримання відомостей про наявність або відсутність факту розміщення військовослужбовців ЗС України та/або інших військових формувань, утворених у відповідності до чинного законодавства України, на конкретній місцевості Харківській області з можливістю ідентифікації на місцевості.

При цьому, ОСОБА_6 усвідомлював, що збір та передача вказаних відомостей матиме наслідком нанесення збройними формуваннями російської федерації вогневого ураження із застосуванням засобів невибіркової дії по відповідним місцям зосередження сил оборони і безпеки України, що матиме наслідком руйнування об`єктів інфраструктури, а також гибель людей.

Далі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.08.2025, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного наміру, здійснив збір інформації наявність за координатами вказаними клопотанні та на прилеглій ділянці місцевості сил і засобів ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства.

Після чого, 07.08.2025 у період з 12:35 по 12:50, ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Ізюм Харківської області, продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного наміру, використовуючи встановлений канал зв`язку, здійснив передачу представнику іноземної держави - країни-агресора зібраних ним зібраних ними відомостей щодо особового складу та військової техніки ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства.

Продовжуючи реалізацію кримінального протиправного наміру, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.08.2025, здійснив збір інформації наявність за координатами вказаними у клопотанні, та на прилеглій ділянці місцевості сил і засобів ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства

Після чого, 09.08.2025 у період з 22:51 по 22:53, ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Ізюм Харківської області, продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного наміру, використовуючи встановлений канал зв`язку, здійснив передачу представнику іноземної держави - країни-агресора зібраних ним зібраних ними відомостей щодо особового складу та військової техніки ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства.

Продовжуючи реалізацію кримінального протиправного наміру, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.08.2025, здійснив збір інформації про наявність за координатами, вказаними у клопотанні та на прилеглій ділянці місцевості, сил і засобів ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства

Після чого, 20.08.2025 у період з 22:53 по 23:05, ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Ізюм Харківської області, продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного наміру, використовуючи встановлений канал зв`язку, здійснив передачу представнику іноземної держави - країни-агресора зібраних ним відомостей щодо особового складу та військової техніки ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства.

Відомості, передані ОСОБА_6 представнику іноземної держави - країни-агресора щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, використання об`єктів для потреб Сил оборони України дозволить проводити заходи, направлені на нанесення шкоди військовим частинам (підрозділам) Збройних сил України, іншим військовим формуванням, залученим до відсічі збройної агресії російської федерації, здійснювати розвідувально-підривну діяльність проти України з метою нанесення шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України.

Передача вказаної інформації у розпорядження держави-агресора російської федерації завдає шкоду обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України.

10.09.2025 ОСОБА_6 затрмано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

10.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтовується наступними доказами: протоколом за результатами проведення НСРД: зняття інформації з електронних інформаційних систем № 70/2-7827т від 21.08.2025, протоколом за результатами проведення НСРД: зняття інформації з електронних інформаційних систем № 70/2-7984т від 27.08.2025 відповіддю військової частини НОМЕР_3 від 29.08.2025, протоколом обшуку від 10.09.2025, іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий, посилаючись на обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, просить застосувати запобіжний захід у вигляді триманні під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задоволити з підстав, у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання по причини недоведеності, на думку захисту, заявлених стороною обвинувачення ризиків. Вважає, що такі базуються на припущеннях. Просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід, наприклад особисте зобов`язання.

Підозрюваний у судовому засіданні позицію свого захисту повністю підтримав.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, тощо.

Наразі ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України; існування ризиків, визначених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, доведені стороною обвинувачення.

Встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, (заява № 18731/19) від 28.10.1994).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990, п.32; «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13 від 28.11.2017, п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Існування вказаних ризиків у сукупності з обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, вказує на думку слідчого суді про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та технічні носії; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (заява № 18731/91) від 28.10.1994 зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, і зокрема цілодобовий домашній арешт, для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання, - з моменту затримання.

Враховуючи підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до переліку злочинів, за якими застава може не визначатись, суспільну небезпечність інкримінованого злочину, яке вчинено в умовах воєнного стану, керуючись загальними засадами кримінального провадження, з метою досягнення його завдань в рамках застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задоволити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту затримання, а саме з 12:36 10.09.2025, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановити до 12:36 08.11.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 15.09.2025 о 10:45.

Слідчий суддя ОСОБА_1