Справа № 289/2015/25
Номер провадження 1-кп/289/77/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 25.09.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Рача Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, офіційно працевлаштованого в ТОВ «Радомишльське овочеве підприємство» комірником та за сумісництвом в ТОВ «ІНТЕР-ФУД-ЕНЕРДЖІ» начальником складу ГСМ, одруженого, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей 2009, 2011,2013 та 2016 року народження, інвалідності не має, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.02.2025 по справі №289/2556/24, яка набрала законної сили 10.03.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі вказаної постанови у ОСОБА_4 , вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 яке направлено для зберігання до сервісного центру №1845 (м. Радомишль), де воно на даний час і зберігається.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно, знаючи про наявність вказаної вище постанови суду, з метою умисного невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, ігноруючи виконання вказаної вище постанови суду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин:

Так, 25.09.2025 ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідно до постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.02.2025 по справі №289/2556/24, яка набрала законної сили 10.03.2025, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне невиконання вказаної постанови суду, керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-210430-20», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 і рухався по вул. Велика Лутовецька в с. Лутівка Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області, та поблизу будинку № 171, який розміщений по вул. Велика Лутовецька в с. Лутівка Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області та був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області, за порушення п. 9.25 «Правил дорожнього руху України» (не виконав вимогу наказового знаку, об'їзд перешкоди з правого боку та не ввімкнув покажчик повороту (правий) відповідно до знаку п.4.7 ПДР України)

В подальшому, поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 на місці зупинки винесена постанова № ББА №319982 від 25.09.2025, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.02.2025 по справі №289/2556/24, що набрала законної сили.

Між начальником Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та на той час підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 , 31.10.2025 в приміщенні Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури, добровільно, за ініціативою підозрюваного укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в якій відображені обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій винної особи за ч. 1 ст. 382 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгоджено сторонами вид та міру покарання.

Відповідно до даної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування в повному обсязі визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. За умов угоди сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання, зазначивши при цьому, що сторонами узгоджено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак помилково цифрами прописано 850 грн. замість правильно 8500,00 грн., що є опискою.

Обвинувачений ОСОБА_4 просить затвердити угоду, повністю та беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, щиро розкаявся та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди, а саме у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, а також передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідки укладення й затвердження даної угоди, узгодженого виду і міри покарання, надав згоду на його призначення та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просить затвердити укладену 31.10.2025 за його участі угоду, умови якої повністю відповідають інтересам його підзахисного, підтверджує узгоджений сторонами вид покарання - штраф, у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 8500,00 грн.

Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості від 31.10.2025 є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та відповідає вимогам і правилам КПК та КК України. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких.

За вказаних обставин суд вважає доведеним провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, оскільки відповідно до теорії конвенційної істини сторона обвинувачення та сторона захисту дійшли згоди про те, що мало місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, і він винуватий у його вчиненні; потерпілий у вказаній справі відсутній.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання з випробуванням, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих покарання обставини, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, одружений, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей 2009, 2011,2013 та 2016 року народження, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра, не є особою з інвалідністю.

При цьому, суд враховує, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, оскільки сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, обвинувачений не заперечує щодо погодженої міри покарання та затвердження угоди, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого судом не обирається. Процесуальні витрати відсутні.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов по провадженню відсутній.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 100, 369-378 КПК України, ч. 1 ст. 382 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.10.2025 між начальником Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Речові докази по справі:

-Оптичний DVD-R диск з відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394, 395 КПК України, до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1