Номер провадження: 11-сс/813/2194/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000416, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2025 поновлено слідчому строк на подання клопотання про арешт майна, клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на:

- мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max» у корпусі сірого кольору та чорному захисному чохлі, який поміщено до прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU № 5294605;

- системний блок персонального комп`ютера у корпусі чорно-сірого кольору, який поміщено до коричневої сумки, яку заклеєно клейкою стрічкою та опечатано биркою з підписами слідчого та понятих;

- мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max» у корпусі золотистого кольору та прозорому чохлі, ємністю на 256 Гб пам`яті, IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з номером оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 , який поміщено до прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU № 5294600;

- один портативний жорсткий диск марки «Transcend» у корпусі зеленого кольору з серійним номером: F20260-0358 з дротом з`єднання чорного кольору, флеш-носій інформації у корпусі чорного кольору марки «Transcend» з серійним номером: , флеш-носій інформації у корпусі чорного кольору марки «Transcend» з серійним номером: , флеш-носій інформації у корпусі з металу марки «Kingston» на 16 Гб пам`яті, які поміщені до прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU № 2033583;

- комп`ютер «МасВоок Pro у корпусі з металу з серійним номером: С02DL2T1Q65G, який поміщено до прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU № 5502946;

- системний блок персонального комп`ютера у корпусі чорного кольору з дротом живлення до нього, який поміщено до не прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU № 5650422;

- системний блок персонального комп`ютера у корпусі чорного кольору з дротом живлення до нього марки «LogicPower», який поміщено до не прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU № 5650421;

- комп`ютер «МасВоок Pro» у корпусі з металу з серійним номером: С02J29ZJQ6L4, який поміщено до не прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU № 5650421.

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Доводи обґрунтовує тим, що як вбачається з даних сайту Судова влада та матеріалів цього провадження, клопотання слідчого про арешт майна було зареєстроване в суді першої інстанції та здійснено авторозподіл лише 22.09.2025. Докази надіслання цього клопотання поштою раніше дати реєстрації в суді в матеріалах справи відсутні.

Тобто слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна з порушенням процесуального строку, крім того судом зазначене клопотання не було розглянуте в продовж 72 годин, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання та поверненню вилученого майна.

Розгляд клопотання слідчого було розпочато 22.10.2025 після надання прокурором пояснень та підтримання клопотання слідчого, стороною захисту були подані письмові заперечення та звернуто увагу слідчого судді на пропуск з боку слідчого строку на подання клопотання, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України. Після цього слідчим суддею без будь-якого обґрунтування було оголошено перерву у судовому засіданні до 17:00 23.10.2025. 23.10.2025 до судового засідання разом з прокурором з`явився слідчий ОСОБА_8 , який звернувся до суду із заявою про поновлення строку на звернення з клопотанням про накладення арешту. При цьому згідно змісту зазначеної заяви, подати відповідне клопотання вчасно слідчому заважила його робота слідчим, зайнятість прокурора, мінування та військова агресія РФ.

Жодних доказів на підтвердження реальної неможливості вчасно подати клопотання з боку слідчого надано не було. Слідчий також не відповів на питання, що заважало подати відповідне клопотання іншим членам слідчої групи або прокурорам у кримінальному провадженні.

ОСОБА_9 не є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні.

При цьому зі змісту клопотання неможливо встановити конкретні обставини подій та ознаки будь-якого кримінального правопорушення. Не має підстав стверджувати, що в діях ОСОБА_7 наявні будь-які ознаки передбачені ч. 3 ст. 190 КК України, як і не мас належних та допустимих доказів нанесення потерпілим у цьому кримінальному провадження будь-якої матеріальної шкоди.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту.

До початку розгляду апеляційної скарги прокурор ОСОБА_10 подала заяву, в якій просила апеляційний розгляд проводити без її участі, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Згідно положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду клопотання про арешт майна, а тому участь прокурора не є обов`язковою при розгляді даної категорії справ, вона була належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду та повідомила про причину свого неприбуття, в зв`язку з чим апеляційний суд, вислухавши думку представника, який не заперечував проводити розгляд без участі сторони обвинувачення, вважає за можливим та необхідним апеляційний розгляд провести без участі прокурора.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, думку представника власника майна, який підтирав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Статтями 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, згідно з якими зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У свою чергу, викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частинами 2, 4 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіривши зміст клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд прийшов до висновку, що слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону та не з`ясував належним чином всіх обставин, які передбачають підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно матеріалів вбачається, що слідчим відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000416, відомості про яке 22.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України..

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2025 до чергової частини відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної в Одеській області для розгляду в межах компетенції і прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України з УПК в Одеській області ДКП НПУ надійшла заява від ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у які останній просить вжити заходи кримінально правового характеру до невстановлених осіб, які шахрайськими діями, у період дії військового стану, під приводом надання послуг з розробки веб-ресурсу та цифрової валюти (крипто валюти), заволоділи належними заявнику грошовими коштами, попередніх домовленостей не виконали, та перестали виходити на зв`язок. Сума завданих матеріальних збитків встановлюється.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у потерпілого ОСОБА_11 виникла ідея створення веб-ресурсу та цифрової валюти (крипто валюти) «Callory» призначеної для розповсюдження ідеї здорової людини, де треба було в виконувати певні фізичні задачі та розумові, за які на такому веб-ресурсі надавались би певні «бали», які можна було б використовувати для купівлі зі знижкою товарів призначених для спорту, а також спортивного харчування. Цю ідею він озвучив для свого брата ОСОБА_12 та своєї сім`ї. В липні 2022 року ОСОБА_11 розпочав пошук людей які підходять для реалізації цієї ідеї.

Через деякий час, потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вирішили звернутись до свого друга дитинства ОСОБА_7 , який розбирається в комп`ютерній техніці, веб-дизайні та веб-розробках. Також їм було відомо, що він має ІТ-компанію «Sofona».

Надалі, десь в липні-серпні 2022 року відбулась зустріч з вищевказаною особою, де потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 провели дискусію та склали технічний план, ідеї та подальший план по реалізації проекту, яка полягала в тому, що ОСОБА_13 бере на себе відповідальність з розробки, створення та доведення до кінцевого вигляду продукції, яка їх цікавила, а саме: «веб-ресурсу», «крипто валюти», «додатку» для ПК, android, iOs під єдиною назвою «Callory», а потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 забезпечували останнього грошовими коштами для реалізації цього проекту.

Так, не отримуючи ніяких результатів та повернення вкладених коштів в продовж року, під кінець 2023 року-на початку 2024 року потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розпочали телефонувати до ОСОБА_13 з вимогою роз`яснення витрачених коштів, на що останній постійно відходив від відповіді.

Після вересня 2024 року потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 все рівно намагались з ним зв`язатись з метою повернення коштів, однак ОСОБА_13 перестав виходити на зв`язок.

До цього моменту кошти ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не повернув. Кінцевий вигляд проєкту «Callory» останній також не надав, документів та відомостей, щодо витрачених коштів ОСОБА_7 також не надав.

Окрім цього, під час проведення досудового розслідування 16.09.2025 слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 , згідно вимог ст. ст. 223, 233, 234, 235, 236, 237 КПК України в період часу з 10 години 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин, проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі та предмети:

1) мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max» у корпусі сірого кольору та чорному захисному чохлі, який поміщено до прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU №5294605;

2) Системний блок персонального комп`ютера у корпусі чорно-сірого кольору, який поміщено до коричневої сумки, яку заклеєно клейкою стрічкою та опечатано биркою з підписами слідчого та понятих;

3) мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max» у корпусі золотистого кольору та прозорому чохлі, ємністю на 256 Гб пам`яті, IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з номером оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 , який поміщено до прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU №5294600;

4) один портативний жорсткий диск марки «Transcend» у корпусі зеленого кольору з серійним номером: F20260-0358 з дротом з`єднання чорного кольору, флеш-носій інформації у корпусі чорного кольору марки «Transcend» з серійним номером: , флеш-носій інформації у корпусі чорного кольору марки «Transcend» з серійним номером: , флеш-носій інформації у корпусі з металу марки «Kingston» на 16 Гб пам`яті, які поміщені до прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU №2033583;

5) Комп`ютер «МасВоок Pro у корпусі з металу з серійним номером: С02DL2T1Q65G, який поміщено до прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU №5502946;

Постановою слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 16.09.2025 вищевказані речі, які виявлені та вилучені в ході проведення обшуку визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000416, відомості про яке 22.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Окрім цього, під час проведення досудового розслідування 16.09.2025 старшим слідчим СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 , згідно вимог ст. ст. 223, 233, 234, 235, 236, 237 КПК України в період часу з 15 години 03 хвилин по 17 годину 30 хвилин, проведено санкціонований обшук за адресою: м. Одеса, вул. Фунтового Івана (Бабаджаняна маршала), буд. 38, в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі та предмети:

1)Системний блок персонального комп`ютера у корпусі чорного кольору з дротом живлення до нього, який поміщено до не прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU № 5650422;

2)Системний блок персонального комп`ютера у корпусі чорного кольору з дротом живлення до нього марки «LogicPower», який поміщено до не прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU № 5650421;

3)Комп`ютер «МасВоок Pro у корпусі з металу з серійним номером: С02J29ZJQ6L4, який поміщено до не прозорого полімерного сейф пакету НПУ серія NPU №5650421;

Постановою слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 16.09.2025 вищевказані речі, які виявлені та вилучені в ході проведення обшуку визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000416, відомості про яке 22.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Викладаючи зміст клопотання, слідчий обмежився лише загальними фразами та цитуванням окремих норм КПК України, при цьому не обґрунтував, яким саме критеріям ст. 98 КПК України відповідає майно на яке він просить накласти арешт, та які саме ознаки такого майна можуть бути використані для доведення конкретних обставин, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання слідчого та мотивуючи необхідність накладення арешту на майно, слідчий суддя, пославшись на зміст клопотання щодо фактичних обставин кримінального провадження та положення статті 170 КПК України, зазначив, що вилучене майно необхідне з метою збереження речових доказів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона копіює зміст клопотання слідчого посилання на статті 170-173 КПК України, але не містить докладних мотивів на обґрунтування судового рішення.

Окрім того, слідчий суддя при постановленні судового рішення не перевірив належним чином поважність підстав для поновлення строку слідчому на подання клопотання про накладання арешту на майно.

Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що слідчий суддя при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно з якими, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, слідчий суддя своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею були допущені перелічені вище істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України, яка не була усунута слідчим суддею районного суду в порядку ч. 3 ст. 172 КПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст. 171 КПК України.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000416, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою повернути клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_16 про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні №0000416, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України прокурору для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині судового рішення протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4