Провадження № 1-кс/592/8143/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги військової частини НОМЕР_1 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження № 0000037 від 23.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Представник військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, яку підтримав і просив розглянути справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у місті Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (далі Територіальне управління ДБР) здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 23.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Кримінальне провадження відкрите на підставі повідомлення командира військової частини НОМЕР_2 про вчинення кримінального правопорушення від 12.09.2024 вих. № 1994 за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 стрільцем-помічником гранатометника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти солдатом ОСОБА_3 .

Військова частина категорично не згодна з постановою від 02.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000037 від 23.09.2024 та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України

На думку представника скаржника, зміст постанови від 02.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000037 від 23.09.2024 не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки зводиться до загальних формулювань та не містить аналізу отриманих в ході досудового розслідування доказів, які взагалі не збирались в ході досудового розслідування, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В постанові від 02.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000037 від 23.09.2024 слідчий посилається на те, що відповідно до свідоцтва про хворобу № 12297 від 08.11.2023, яке видане військово-лікарською комісією А4615 солдат ОСОБА_4 визнаний не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку та не є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки не є військовослужбовцем.

Такі твердження суперечать приписам законодавства України як і в сфері кримінального судочинства, так і в сфері, що визначає порядок проходження громадянами України військової служби. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Тобто, на даний час солдат ОСОБА_3 є військовослужбовцем на якого розповсюджуються права та обов`язки військової служби, навіть із врахуванням свідоцтва про хворобу № 12297 від 08.11.2023, яке видане військово-лікарською комісією А4615 про непридатність до військової служби солдата ОСОБА_3 .

Разом з тим, зазначає, що відповідно до директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 12.06.2025 № Д-37/ДСК військову частину НОМЕР_2 розформовано та військову частину НОМЕР_1 визначено правонаступником, на підтвердження надано довідку командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2025 № 694.

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_2 , повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 23.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 стрільцем-помічником гранатометника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти солдатом ОСОБА_3 .

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_2 від 02.12.2025 року кримінальне провадження № 0000037 від 23.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Представник скаржника з висновком слідчого про закриття кримінального провадження № 0000037 від 23.09.2024 не погоджується, вважає його необґрунтованим і таким, що порушує норми кримінального процесуального законодавства.

У відповідності до п. 2 ч. 1 та ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Положеннями ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно вимог ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положенням статті 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Однак, слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_2 , в порушення приписів ст. 93 КПК України, не здійснив належне збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, допит свідків, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Зокрема, слідчим при закритті кримінального провадження за № 0000037 від 23.09.2024, не з`ясовано у повному обсязі наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для досудового розслідування і які підлягають доказуванню, а саме: не здійснив аналізу отриманих в ході досудового розслідування доказів.

Таким чином, слідчий в судове засідання не з`явився, будь-яких доводів та аргументів на спростування вищевказаних обставин суду не надав, тому слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_2 від 02.12.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 23.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає скасуванню, з підстав, наведених у скарзі.

Додатково слідчий суддя зауважує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення злочину, оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів.

Постанова має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Керуючись ст.ст. 91-94, 214, 220, 303-307, 309, КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава ОСОБА_2 від 02.12.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 23.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити.

Постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_2 від 02.12.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 23.09.2024 року, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5