Справа № 396/2467/25
Провадження № 1-кп/396/268/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000084 від 20.10.2025 за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Семенасте, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта повна загальна середня, не працюючий, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, військовозобов`язаний, учасник бойових дій, раніше не судимий.

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та ч.4 цієї статі сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 07.02.1975 перебували в офіційному шлюбі та проживали однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 упродовж 6 років.

23.09.2025 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

14.10.2025 близько 22 год (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 разом зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_3 перебували за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті ревнощів до сусідки, між ними виник словесний конфлікт (сварка) в ході якого у ОСОБА_3 виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_3 перебуваючи в положенні стоячи з правої сторони від ОСОБА_4 , яка знаходилась в положенні сидячи на бордюрі, наніс їй один удар правою ногою в область правої руки. Після чого ОСОБА_4 пішла до будинку збирати речі, перебуваючи в напівзігнутому положенні біля шафи до неї підійшов ОСОБА_3 , та наніс один удар ногою в область правої руки ОСОБА_4 .

Внаслідок вказаних вище протиправних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців (2) по внутрішній поверхні правого плеча, синця по задній поверхні правого плеча, синця по задній поверхні правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку за ч. 1 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Частиною 2 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Від прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і разом з потерпілою згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за їх відсутності, у відповідності до положень ст.381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду в порядку ч.2 ст.302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_6 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззастережно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що він згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, добровільно та беззаперечно визнає вину та надає згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 , також звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за її відсутності.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховоючи заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви потерпілої ОСОБА_4 та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку повністю доведена. Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не працює, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, військовозобов`язаний, учасник бойових дій, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, відсутність до нього претензій майнового та морального характеру з боку потерпілої, не перебуває на "Д" обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога. Обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, обставини, які обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді штрафу, встановлений санкцією ч.1 ст.125 КК України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові доказів по справі відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1