ВИРОК

Іменем України

16.01.2026 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000463 від 05.12.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимої, востаннє вироком Франківського трнайонногот суду м.Льовова від 17.09.2025 за ст.390-1 КК України до 1 року 10 місяців пробаційного нагляду,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10.11.2025 у справі № 465/9974/25, провадження 2-о/465/380/25, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 строком на 6 місяців, яким визначено заходи тимчасового обмеження її прав відносно доньки, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, ОСОБА_3 , будучи ознайомлена з рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10.11.2025 у справі № 465/9974/25, провадження 2-о/465/380/25 про видачу обмежувального припису, яким відносно неї встановлено вищенаведене обмеження її прав, 04.12.2025, близько 18:00 год., діючи умисно, маючи умисел на вчинення кримінального проступку, пов`язаного з домашнім насильством, порушила даний обмежувальний припис, а саме прийшла у місце проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 і перебувала там всупереч зазначеному вище рішенню суду.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Тобто, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України, а саме: умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий застосовано судом.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченої що складена ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 відповідно до якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого її кримінальному проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою від 15.01.2026 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000463 від 05.12.2025, перевіривши встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини інкримінованого кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у його вчиненні, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, стороною обвинувачення доведена, дії обвинуваченої органом досудового розслідування у формі дізнання та прокурором, вірно кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису, застосованого судом.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують і обтяжують її покарання, які встановлені у ході дізнання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Щодо особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, сприяла органу дізнання, повністю визнала вину у скоєному кримінальному проступку, що є обставинами,які пом"якшують покарання.

Обставини,які обтяжують покарання- вчинення кримінального правопорушення повторно та щодо особи,з якою перебуває у сімейних відносинах.

Суд також приймає до уваги й те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України, останній раз за вироком Франківського районного суду м. Львова від 17.09.2025 року у справі №465/7264/25 засуджена за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, до покарання у виді 1 (одного) року 10 (десяти) місяців пробаційного нагляду.

Як вбачається з інформації Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області від 05.01.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку у Франківському РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області з 12.12.2025 по 11.10.2027.

Суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 59-1 КК України пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановлення засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Судом встановлено, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.390-1 КК України 4.12.25, отже на момент вчинення кримінального правопорушення не перебувала під пробаційним наглядом.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання, яке необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень - в межах санкції ст. 390-1 КК України, за якою кваліфіковано її дії у виді пробаційного нагляду.

Остаточне покарання обвинуваченій слід визначити із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків .

При цьому, з урахуванням повторюваності суспільно небезпечних дій обвинуваченої, незважаючи на притягнення її до кримінальної відповідальності, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин , при обранні остаточного покарання суд вважає за доцільне застосувати принцип часткового складання покарань, призначених за даним вироком і вироком Франківського районного суду м. Львова від 17.09.2025 року.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368- 371,373- 374, 376, 381,382 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК Україн, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 7(семи)місяців пробаційного нагляду

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Франківського районного суду м. Львова від 17.09.2025 року у справі №465/4796/25, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 11 (одинадцяти) місяців пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі: 1 DVD-R диск - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1