печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000701 від 16.06.2019, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000701 від 16.06.2019, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2019, постановленою у справі № 761/24688/19, а саме на автомобіль марки «LEXUS», моделі «LS 460», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Обґрунтовуючи клопотання, ОСОБА_6 зазначає, що метою та підставами накладення арешту на вказаний автомобіль була необхідність проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічної та транспортно-трасологічних експертиз, які будуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини. В подальшому досудове розслідування кримінального провадження завершено та обвинувальний акт передано до Печерського районного суду міста Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м . Києва від 13.02.2024, постановленою у справі № 757/28404/20-к, кримінальне провадження № 0000701, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2019, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч . 1 ст . 286 КК України, на підставі п . 1 ч . 2 ст. 284 КПК України було закрите. В той же час не було вирішено питання про скасування арешту вищевказаного автомобіля.

Обвинувачений вважає, що у подальшому відпала потреба у застосування такого заходу як арешт автомобіля марки «LEXUS», моделі «LS 460», державний номерний знак « НОМЕР_1 », оскільки кримінальне провадження, в рамках якого накладено арешт, закрито судом.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила задовольнити його вимоги. Вказала, що закриття кримінального провадження є безумовною підставою для скасування застосованих заходів забезпечення кримінального провадження. Вважала, що питання ймовірного відшкодування ОСОБА_6 завданої шкоди та забезпечення відповідного цивільного позову вирішується в межах цивільного судочинства та не має жодного відношення до даного клопотання, яке розглядається в межах кримінального провадження № 0000701 від 16.06.2019.

Потерпілий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, вказавши, що ОСОБА_6 надано право користування автомобілем за дорученням іншій особі, а у разі скасування згаданого арешту майна автомобіль буде відчужено, що унеможливить отримання ним та ще однією потерпілою відшкодування завданої їм діями ОСОБА_6 шкоди. Зауважив, що ОСОБА_6 не відшкодував йому та ОСОБА_5 завдану шкоду в належному розмірі.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала позицію потерпілого ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор Київської міської прокуратури не з`явлася. Про дату, час і місце розгляду клопотання Київська міська прокуратура повідомлена завчасно та належним чином. Однак, 12.11.2025 прокурор відділу згаданої прокуратури ОСОБА_7 подала до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без її участі.

З урахуванням викладеного, принципів диспозитивності кримінального провадження та розумності строків, наявної позиції прокурора, викладеної в письмовому вигляді, суд вважає, а тому обґрунтовані підстави для відкладення розгляду відсутні, неявка учасника провадження, що повідомлений належним чином, розгляду клопотання по суті не перешкоджає.

Заслухавши захисника, потерпілих, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд надходить наступних висновків.

На розгляді в Печерському районному суді м. Києва перебувало кримінальне провадження № 0000701 від 16.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2019, постановленою у справі № 761/24688/19, накладено арешт на автомобіль марки «Lexus», моделі «LS 460», державний номерний знак « НОМЕР_1 », із забороною його відчуження, розпорядження та користування. У вказаній ухвалі слідчий суддя, з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказаний транспортний засіб з метою забезпечення проведення судових експертиз та збереження речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З відомостей Єдиного реєстру судових рішень судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2019, постановленою у справі № 761/35518/19, скасовано арешт, накладений в межах кримінального провадження № 0000701 від 16.06.2019 на автомобіль марки «LEXUS», моделі «LS 460», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в частині заборони користування цим автомобілем.

Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2023, постановленою у справі № 757/28404/20-к, ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; кримінальне провадження № 0000701, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2019, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрито. Крім того, цією ухвалою залишено без розгляду цивільний позов потерпілих та стягнуто з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта на стадії досудового розслідування.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексузастосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як зазначено вище, при закритті кримінального провадження №0000701 від 16.06.2019 питання про скасування арешту майна не вирішувалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі «Раймондо проти Італії» («Raimondo v. Italy», рішення від 24.01.1994) заявник скаржився на контроль за використанням власності у зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст. 1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Загальні засади кримінального провадження, визначені п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України, передбачають недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З огляду на викладене, доводи потерпілих про потребу подальшого арешту згаданого автомобіля в межах цього кримінального провадження з метою забезпечення відшкодування шкоди ОСОБА_6 в межах цивільного судочинства в майбутньому є необґрунтованими, оскільки в межах цивільного судочинства існують механізми вжиття заходів забезпечення позову, правом на подання клопотання про вжиття яких наділені потерпілі, які можуть виступати в процесуальному статусі позивачів в межах згаданого судочинства.. Таке питання повинне вирішуватися відповідним складом суду саме в межах цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки кримінальне провадження, в рамках якого накладено арешт, закрито, відомості щодо рішення про застосування спеціальної конфіскації до такого майна відсутні, згаданою ухвалою слідчого судді від 22.10.2019 скасовано арешт на згаданий транспортний засіб лише в частині користування ним, питання щодо скасування арешту на вказаний транспортний засіб не вирішувалось при закритті кримінального провадження №0000701, суд вважає, що відпала необхідність у подальшому застосуванні такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт згаданого автомобіля марки «LEXUS», моделі «LS 460», державний номерний знак « НОМЕР_1 » в частині заборони його відчуження та розпоряджання ним, у зв`язку з чим вбачає наявними підстави для задоволення клопотання та скасування арешту майна в зазначених частинах.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 7, 16, 131, 132, 169-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.06.2019, постановленою у справі № 761/24688/19, на автомобіль марки «Lexus», моделі «LS 460», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в частині заборони відчуження цього автомобіля та розпорядження ним, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1