Провадження № 1-кп/592/1012/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000147, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, ФОП, раніше не судимого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , розлученого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської обласної прокуратури - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Кваліфікація дій обвинуваченого судом (стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Громадянин України ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочини, проти основ національної безпеки України за таких обставин.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах I, III та XIII Основного Закону України - Конституції України.

Відповідно до розділу І Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її

територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною (стаття 2 Конституції України).

Відповідно до ст. 5 Конституції - Україна є республікою. Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Ніхто не може узурпувати державну владу.

Відповідно до ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Розділом XI Конституції України передбачено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. Систему адміністративно- територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь.

Водночас ст. 1 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991, визначено, що державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Відповідно до ст. 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який відповідно до ст. 72 Конституції України призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених цією Конституцією.

При цьому, перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно- правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У відповідності до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються за Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь яких збройних формувань, не передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 року, Збройні Сили України (далі -ЗСУ) - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету1, територіальної цілісності і недоторканності.

ЗСУ забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», організаційно ЗСУ складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Згідно ст. 12 Закону України «Про Збройні Сили України», підготовка ЗСУ до виконання покладених на них Конституцією України завдань, організація та забезпечення їх виконання, підтримання на. належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності, виховна робота, збереження життя і здоров`я особового складу, забезпечення законності та військової дисципліни у ЗСУ здійснюються органами військового управління, командирами і начальниками всіх рівнів відповідно до вимог Конституції України та закону України, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері оборони.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991, військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Особливий період і період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової); або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України вважаються збройною агресією.

Статтею 4 Закону України «Про оборону України», визначено, що у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну, Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а ЗСУ, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цим же законом особливий період визначено як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Пунктом 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно п. 2 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до . виконання обов`язків за посадами, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Пунктами 1, 3 цієї ж статті вищевказаного закону зобов`язано громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Пунктом 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено настання відповідальності громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу, або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п. 1 «Положення про територіальну, центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23:02.2022 № 154 (далі - Положення) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Пунктом 8 Положення визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 9 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; здійснюють заходи щодо призову громадян па військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

24.02.2022 президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України, перетнувши лінію державного кордону України, розташовану в АРК, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.

Указані дії супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.202 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє на теперішній час.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації.

Строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався Указами Президента України і наразі він триває.

На виконання вимог Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», вищевказаних Указів Президента України про проведення загальної мобілізації, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, інших нормативних документів, наказів та директив Генерального штабу, мобілізаційних розпоряджень, працівниками Сумського обласного, міських та районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки стали систематично проводитись заходи з встановлення мобілізаційного ресурсу держави та подальшого доукомплектування ЗСУ і інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виклику громадян для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, призову під час мобілізації, в т.ч. серед осіб, які не виконують правила військового обліку, і після початку повномасштабного вторгнення зсрф, не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не стали на військовий облік та ухиляються від нього, та інші заходи з мобілізації людських ресурсів з метою доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами ЗСУ та інших військових формувань з метою забезпечення оборони України в особливий період, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, а також забезпечення виконання військового обов`язку громадянами України.

В січні 2024 року, але не пізніше 07.01.2024 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), у громадянина України ОСОБА_3 , який, будучи обізнаним про ведення російською федерацією збройної агресії проти України з 24.02.2022 та про залучення Збройних сил України та інших військових формування до відсічі вказаній агресії, а також про факт проведення на території України мобілізації, виник злочинний умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, зокрема підрозділам територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (далі - ТЦК та СП).

Разом з тим, ОСОБА_3 , в силу широкого висвітлення в засобах масової інформації та розголосу серед місцевого населення питань мобілізації військовозобов`язаних, достовірно був обізнаний, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а у соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, а відтак усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи власну уявну мету допомоги мешканцям та гостям міста Суми та Сумської області в уникненні ними військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, всупереч обов`язку кожного громадянина України захищати свою державність та суверенітет, з хибних мотивів начебто рятування в такий спосіб їхні життя і здоров`я, протиставляючи власні уявлення забезпечення начебто законних інтересів людей у противагу інтересам національної безпеки і оборони, вирішив перешкодити законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період.

Перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань полягає у вчиненні діяння (дій або бездіяльності), яке виражається у втручанні в цю діяльність, створенні перешкод, перепон, спрямованих на недопущення, припинення чи заборону проведення окремих дій чи маневрів ЗСУ та іншими військовими формуваннями, прийняття тактичних чи стратегічних рішень керівництвом чи особовим складом зазначених підрозділів задля ускладнення або унеможливлення здійснення законної діяльності ЗСУ та іншими військовими формуваннями або істотному зниженні її ефективності.

Так, на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_3 у точно не встановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 07.01.2024, використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS»), IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , вступив до спільноти інтернет месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ID: НОМЕР_6 , назва до вересня 2024 року - « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ID:НОМЕР_6), у якій на постійній основі ведеться інформування її учасників з числа мешканців та гостей міста Суми та Сумської області, про час та місце проведення представниками підрозділів ТЦК та СП мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації.

ОСОБА_3 , переслідуючи мету перешкоджання законній діяльності військових формувань - ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, щодо забезпечення комплектування особовим складом Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, діючи умисно та передбачаючи, що такі дії можуть призводити до підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану, будучи «учасником» тематичної спільноти в інтернет-месенджері «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » забезпечував збір інформації та публікацію повідомлень про розташування уповноважених представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, утворених у районах та містах Сумської області з відомостями про місце і час проведення відповідних заходів указаними військовими формуваннями, для своєчасного інформування громадян України, які мають намір ухилитися від виконання своїх обов`язків з захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України під час мобілізації в особливий період.

Діючи на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , як «учасник», указаної вище спільноти з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» в інтернет-месенджері «Телеграм», кількість підписників якої станом на 24.06.2025 налічувала 33300 учасників та близько 399,4 тис. повідомлень, використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS»), IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , перебуваючи у м. Суми, поблизу «Центрального ринку» за адресою: м. Суми, вул. Засумська, буд. 2 (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), о 10 год. 04 хв. 07.01.2024 розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет- месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлення з інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток громадянам поблизу «Центрального ринку», який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Засумська, буд. 2.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , як «учасник» указаної вище спільноти з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» в інтернет-месенджері «Телеграм», використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS») та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , перебуваючи у м.Суми, поряд із вул. Нижньохолодногірська (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), о 15 год. 14 хв. 26.05.2024 розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет- месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлення з інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації по вул. Нижньохолодногірська у м. Суми.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , як «учасник» указаної вище спільноти з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» в інтернет-месенджері «Телеграм», використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS») та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , перебуваючи у м. Суми, поряд із ДНЗ «Сумське міжрегіональне ВПУ», який знаходиться за адресою: проспект Перемоги, 161 (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), о 09 год. 43 хв. 19.06.2024, розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет-месенджеру «Телеграм» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» повідомлення з інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації поблизу ДНЗ «Сумське міжрегіональне ВПУ» за адресою: м. Суми, проспект Перемоги, 161 та по вул. Сумської тероборони (Ковпака).

Не зупиняючись на скоєному, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , як «учасник» указаної вище спільноти з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» в інтернет- месенджері «Телеграм», використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS») та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_7 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , перебуваючи у м. Суми, поряд із вул. Романа Атаманюка (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), о 18 год. 04 хв. 23.06.2024, розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет- месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлення з інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації у м. Суми за адресою: вул. Романа Атаманюка.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , як «учасник» указаної вище спільноти з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» в інтернет-месенджері «Телеграм», використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS») та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , рухаючись через встановлений блок-пост, що розміщений на автодорозі Р-61 між м. Суми та с. Степанівка Сумського району, перебуваючи поряд з вказаним блокпостом, о 16 год. 04 хв. 07.07.2024, розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет-месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлення з інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації на вищевказаному встановленому блок-посту, який розміщений на автодорозі Р-61 між м. Суми та с. Степанівка Сумського району.

Крім того, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , як «учасник» указаної вище спільноти з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» в інтернет-месенджері «Телеграм», використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS») та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , перебуваючи у м. Суми, поблизу міні-маркету «Кошик», розташованого за адресою: м. Суми, проспект Перемоги, 141 (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), о 19 год. 09 хв. 21.09.2024, розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет-месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлення з інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації поблизу міні-маркету «Кошик» за адресою: м. Суми, проспект Перемоги, 141.

Не зупиняючись на скоєному, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , як «учасник» указаної вище спільноти з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» в інтернет-месенджері «Телеграм», використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS») та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , перебуваючи у с. Степанівка Сумського району (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), о 07 год. 12 хв. 31.10.2024 розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет-месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлення з інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації по АДРЕСА_2 .

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , як «учасник» указаної вище спільноти з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» в інтернет-месенджері «Телеграм», використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS») та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , перебуваючи у м. Суми, поблизу «Автовокзалу СУМИ», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Степана Бандери, 40 (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), о 19 год. 07 хв. 24.12.2024, розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет-месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлення з інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації поблизу «Автовокзалу СУМИ» за адресою: м. Суми, вул. Степана Бандери, 40.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , як «учасник» указаної вище спільноти з назвою «Суми и Область погода» в інтернет-месенджері «Телеграм», використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS») та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , рухаючись через встановлений мобільний блок-пост, що розташований в с. Косівщина Сумського району Сумської області, перебуваючи поряд з вказаним блокпостом, о 07 год. 16 хв. 21.03.2025 розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет-месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлення з інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації на мобільному блок-посту у с. Косівщина Сумського району Сумської області.

Надалі, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , як «учасник» указаної вище спільноти з назвою «Суми и Область погода» в інтернет-месенджері «Телеграм», використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS») та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , рухаючись по автодорозі Н-07 на території Садівської громади Сумського району (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), о 19 год. 30 хв. 30.05.2025 розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет-месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлення з

інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації на мобільному блок-посту, що розташований біля з`їзду до с. Сад Сумського району Сумської області на автодорозі Н-07 (Київ-Суми-Юнаківка).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , як «учасник» указаної вище спільноти з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» в інтернет-месенджері «Телеграм», використовуючи особистий мобільний телефон марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS») та обліковий запис у інтернет-месенджері «Телеграм» з ім`ям « ОСОБА_6 » (ID: НОМЕР_4 ), що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_5 , рухаючись по вул. Косівщинська у м. Суми (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), о 20 год. 00 хв. 24.06.2025 розмістив у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет-месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомлення з „ інформацією про здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом вручення персональних повісток про виклик особам, які підлягають мобілізації на мобільному блок-посту, що розташований на виїзді з АДРЕСА_3 .

При цьому, ОСОБА_3 чітко усвідомлював, що інформування про час та місце проведення мобілізаційних заходів у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет месенджеру «Телеграм» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » сприяє військовозобов`язаним особам уникнути мобілізації та подальшого проходження військової служби і в той же час позбавляє представників підрозділів ТЦК та СП можливості належним чином виконувати свої службові обов`язки, що як наслідок приводить до неповного та несвоєчасного комплектування особовим складом підрозділів Збройних сил України та інших військових формувань, які беруть участь у відсічі збройній агресії російської федерації проти України.

Згідно інформації, отриманої з ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформація щодо здійснення представниками вказаних підрозділів заходів оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом здійснення оповіщень на блокпостах, пішими патрулями по місту та адресного оповіщення, розміщена ОСОБА_3 у чаті розділу «ІНФОРМАЦІЯ_7» спільноти інтернет месенджеру «Телеграм» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», відповідала дійсності. Крім того, поширення такої інформації створює суттєві перешкоди у здійсненні мобілізації людських ресурсів для подальшого відбору з метою доукомплектування Збройних сил України та інших військових формувань у відповідності до визначених мобілізаційних планів.

За таких обставин, унаслідок своїх умисних протиправних дій, що виразились у безпосередньому зборі та розміщенні інформації про час та місця проведення мобілізаційних заходів, зокрема оповіщення людських мобілізаційних ресурсів шляхом здійснення оповіщень на блокпостах, пішими патрулями по місту та адресного оповіщення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , його структурних підрозділів, ОСОБА_3 перешкоджав законній діяльності підрозділів ТЦК та СП, на які покладаються завдання щодо виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

25.09.2025 між прокурором у кримінальному провадженні - відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень; зобов`язався сумлінно співпрацювати із стороною обвинувачення та судом.

Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений. Сторони при укладенні угоди врахували положення ст. 69 КК України, відповідно до якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, зокрема, ст.ст. 66, 69 КК України та істотних обставин кримінального провадження сторони дійшли згоди щодо наявності обставин для призначення ОСОБА_3 основного покарання з переходом до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

У зв`язку із викладеним, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 із застосуванням ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до вилученого мобільного телефону.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Позиція сторін. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні наголосила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, до вилученого мобільного телефону застосувати спеціальну конфіскацію, в зв`язку з чим не скасовувати накладений ухвалою слідчого судді арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, в обсязі обвинувачення, висловив жаль з приводу вчиненого, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно із ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України є тяжким злочином.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474, п. 1 ч. 3 ст. 394, п. 1 ч. 3 ст. 424, ст. 476 КПК України; укладення угоди сторонами є добровільним.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, тяжких наслідків злочинами не завдано, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, добровільно перерахував 25.09.2025 кошти у сумі 20000 грн. на підтримку Збройних Сил України, позитивно характеризується за місцем проживання, має незадовільний стан здоров`я - дані обставини пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, а також відсутні обтяжуючі обставин, що дає можливість застосування ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому основне покарання з переходом до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення у виді штрафу, що узгоджено сторонами угоди.

Визначене покарання є необхідним і достатнім для попередження нових злочинів обвинуваченим.

Таким чином, умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація, яка є вірною, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні дані щодо неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам матеріального та процесуального закону і її слід затвердити.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація до даного речового доказу у цьому випадку може бути застосована. Цим виключається альтернативна можливість вирішення питання про вилучення вказаних коштів у власність держави в порядку, визначеному у ст. 100 КПК України, щодо вирішення долі речових доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з нормами ч. ч. 9, 10 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати за твердженням прокурора у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 314-317, 370, 374, 468-475, 615 КПК України суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 вересня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000147, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2025.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 114-1 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням частини 1 статті 69 Кримінального Кодексу України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. 00 коп,

На підставі ст. ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 Кримінального кодексу України застосувати спеціальну конфіскацію до телефону марки «РОСО Х5 Pro 5G» («Хіаоmі Hyper OS»), IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім картками НОМЕР_5 , НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_3 та зберігається у камері зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Сумській області м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 32 (протокол прийому-передачі від 02.09.2025, квитанція про отримання на зберігання речових доказів, книга 12/94, порядковий номер 460).

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 Кримінального процесуального кодексу України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1