ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19 листопада 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.11.2025, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження №0000634 від 13.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

даною ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.11.2025 залишено без задоволення вищевказану скаргу ОСОБА_7 з посиланням на те, що скарга на постанову слідчого про закриття цього ж кримінального провадження ОСОБА_7 вже була предметом розгляду слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси та прийнята ухвала про відмову у скасуванні постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а викладені обставини скарги досліджувалися при розгляді її скарги 25.03.2025, інших обставин, яким судом ще не надано оцінки, слідчим суддею не встановлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу слідчого судді від 03.11.2025, ухвалити нове судове рішення, яким призначити новий судовий розгляд у Соснівському районному суді м. Черкаси для належного встановлення обставин, зазначених у поданих нею матеріалах скарги виключно з клопотанням про доповнення скарги та дослідженням доказів відповідно до матеріалів досудового розслідування №0000634 від 13.04.2022 безпосередньо у судовому засіданні.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що в порушення вимог ст.94 КПК України слідчим суддею розглянуто її скаргу без витребування матеріалів досудового розслідування та не досліджено зміст оскаржуваної постанови слідчого з метою з`ясування дотримання, зокрема, вимог ст.110 КПК України.

У скарзі та у клопотанні про доповнення скарги зазначала зокрема про те, що слідчим ОСОБА_8 прийнято рішення про закриття кримінальної справи у складі слідчої групи де одного зі слідчих ОСОБА_9 було відведено від участі у кримінальному провадженні згідно судового рішення від 19.07.2023 у справі №712/7285/23, що підтверджується даним судовим рішенням та оновленим витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування, в якому спірна постанова від 21.02.2025 прийнята у складі відведеного слідчого.

Слідчий суддя не врахував, що скарга також містить інформацію відповідно до листа від 16.10.2025 яким надіслано спірну постанову щодо відмови надати їй оновлений витяг з ЄРДР та копію постанови про призначення групи слідчих у складі нового слідчого ОСОБА_8 замість відведеного слідчого ОСОБА_9 , що може свідчити про невідповідність прийнятого рішення вимогам ч.7 ст.110 КП України, а саме постанова прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується і ці обставини повинні бути предметом перевірки в судовому провадженні.

На думку скаржника слідчий суддя в порушення вимог ч.3 ст.26 КПК України не надав оцінки змісту скарги з її доповненням у вигляді клопотання від 31.10.2025, а лише зазначив підстави подання скарги, що свідчить про неповноту судового розгляду та відсутність конкретизації обставин досудового розслідування за матеріалами кримінальної справи, що і призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам, які в даному випадку виникли внаслідок відмови суду від дослідження доказів. Відтак в результаті всіх наведених процесуальних недоліків, суд не виконав обов`язок щодо встановлення обставин, суттєвих для вирішення справи, не забезпечив змагальність сторін і не виходив із всебічного дослідження матеріалів кримінального провадження, що призвело до ухвалення рішення з істотними порушеннями норм КПК України, які є підставою для його скасування.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, просила розглядати справа у її відсутність, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків, виходячи з такого.

Слідчим суддею на підставі матеріалів скарги та матеріалів справи встановлено, а також вбачається з матеріалів судового провадження, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000634 від 13.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчим 21.02.2025 була винесена постанова про закриття кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України на підставі ст.110, п. 4-1, ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Не погоджуючись з даною постановою слідчого ОСОБА_7 27.1.2025 оскаржила її до слідчого судді, а 31.10.2025 направила слідчому судді клопотання, яким просила прийняти доповнення до скарги від 27.10.2025 по суті оскаржуваної постанови слідчого від 21.02.2025 та просила скасувати постанову слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 21.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0000634 від 13.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування скарги вказувала на те, що слідчий не надав оцінки відеоматеріалам, на яких зафіксовано події 27.02.2022 з камер відеоспостереження. Слідчий підтверджує наявність у провадженні флеш-накопичувача та фотознімків зі скріншотів, однак оцінки цим доказам не надав та матеріали провадження не містять процесуальних документів про їх огляд і долучення. Слідчим не допитані ключові свідки події. Обов`язкові письмові вказівки прокурора Черкаської окружної прокуратури від 01.08.2022 слідчим не виконані або виконані формально, відсутні результати повторного допиту дільничного, не витребувано жодного належного правового акту, який би надавав законні підстави для демонтажу приватної таблички. Постанова не відображає наведених вище дій та перевірок і не містить їх мотивованої оцінки. Також вказано на те, що постанова про закриття кримінального провадження від 21.02.2025 слідчим ОСОБА_8 прийнята у складі слідчої групи до якої входить слідчий ОСОБА_9 , якого відвів Соснівський районний суд м. Черкаси 19.07.2023 у справі №712/7285/23, що суперечить вимогам законодавства та обов`язковості судового рішення.

Ухвалою слідчого судді залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 з посиланням на те, що її скарга вже була предметом розгляду слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси та прийнята ухвала про відмову у скасуванні постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а викладені обставини скарги досліджувалися при розгляді її скарги 25.03.2025.

Такими є встановлені обставини справи, а зазначене питання щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння має наступне правове регулювання.

За змістом положень ст.ст.283, 284 КПК закінчення досудового розслідування - це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібранні докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

За змістом ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Згідно вимог п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який 9 серпня 2024 року набрав чинності, стаття 51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку. Два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та станом на лютий 2021 року становило 2481,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21 зробила висновки, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст.51КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні статті 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченогост.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розд.IV Податкового кодексу України.

Як зазначено в оскаржуваній постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 21.02.2025 досудовим розслідуванням встановлено, що 27.02.2022 в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, у ході виконання розпорядження Генерального штабу ЗСУ від 26.02.2022, за вказівкою голови Будищенської ОТГ - ОСОБА_10 , представниками територіальної оборони Будищенської громади з паркану домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було демонтовано табличку з написом «Кошового 16», яка належить ОСОБА_7 .

При цьому у ході здійснення досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, зокрема: допитана потерпіла, свідки, призначено та проведено судову товарознавчу експертизу, долучені фото з камер відеонагляду, проведені інші слідчі та процесуальні дії.

Так, відповідно до висновку Черкаського НДЕКЦ МВС України №СЕ- 19/124-22/8953-ТВ від 06.09.2022 встановлено ринкову вартість втраченої таблички, яка на момент зникнення могла становити 295,84 грн.

Крім того, оскаржувана постанова слідчого містить аналіз складу злочину за ст.185 КК України.

Так, Закон визначає крадіжку як таємне викрадення чужого майна. Від усіх інших форм викрадення крадіжку відрізняє спосіб вилучення такого майна - таємність.

Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. Як правило крадіжка вчинюється за відсутності будь-яких осіб (власників, володільців майна, осіб, під охороною яких воно перебуває, очевидців тощо). Крадіжкою визнається також протиправне вилучення чужого майна і тоді, коли воно здійснюється у присутності потерпілого або інших осіб (наприклад, ці особи спостерігають за діями винного на певній відстані), але сам винний не усвідомлював цього моменту і вважав, що діє таємно від інших осіб. Таємним також визнається викрадення, яке вчинюється у присутності потерпілого або інших осіб, але непомітно для них (наприклад, кишенькова крадіжка).

Крадіжка визнається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися рим (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо). Визначення того, чи мала особа можливість розпорядитися чи користуватися викраденим майном, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру майна (зокрема його властивостей, розміру, ваги), місця, з якого воно було вилучено (територія заводу, сільськогосподарські угіддя, сейф, магазин тощо) та інших обставин, які дають змогу констатувати факт розпорядження, користування майном на власний розсуд (спосіб охорони майна, механізм вилучення майна, момент затримання винної особи тощо).

Суб`єктивна сторона крадіжки характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном. Змістом умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого, очевидців або осіб, у володінні чи під охороною яких знаходиться майно: за відсутності сторонніх осіб; у їхній присутності, але непомітно для них; у присутності таких осіб і на «їхніх очах», але за умови, що вони не усвідомлюють характеру вчинюваних винним дій; у присутності сторонніх осіб, на потурання (а через це і на втаємничення своїх дій) яких, в силу особливих зв`язків чи стосунків з ними, розраховує винний тощо. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони крадіжки є корисливий мотив.

Об`єктивна сторона крадіжки характеризується матеріальним складом і складається із таких ознак: суспільно небезпечне діяння, його наслідки (матеріальна шкода), причинний зв`язок між ними, а також місце і спосіб вчинення злочину.

Таким чином, з чотирьох обов`язкових ознак, які має містити об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, відсутній жодний із фактів. Оскільки, представники територіальної оборони не вчиняли протиправних дій, а виконували розпорядження Генеральному штабу ЗСУ, якому вони підконтрольні, опублікованого в офіційних джерелах 26.02.2022, що обумовлено повномасштабним вторгненням військ рф на територію України.

Постановою слідчого від 21.02.2025 кримінальне провадження закрито №0000634 від 13.04.2022 на підставі того, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена 27.02.2022 в розмірі 295,84 грн, то ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-ГХ та положень ПК України настає відповідальність.

Отже, на переконання апеляційного суду постанова слідчого від 21.02.2025 про закриття кримінального провадження №0000634 від 13.04.2022 за ч.4 ст.285 КК України відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки містить всі обов`язкові елементи такого процесуального рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 правильності висновків слідчого судді про відмову у задоволенні скарги не спростовують.

Посилання ОСОБА_7 , що слідчим суддею не взято до уваги доводи її скарги, викладені у клопотанні від 31.10.2025, яким вона просила прийняти доповнення до скарги від 27.10.2025 не знайшли свого підтвердження та підтверджуються змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки по суті вони є тотожними тим, що вже були предметом розгляду.

Крім того, як вірно зазначено слідчим суддею, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.03.2025 у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 21.02.2025 про закриття кримінального провадження №0000634 від 13.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відмовлено. Вказана ухвала слідчого судді ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17.04.2025 залишена без змін. Саме з цих підстав слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_7 вже була предметом розгляду слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси та прийнята ухвала про відмову у скасуванні постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а викладені обставини скарги досліджувалися при розгляді її скарги 25.03.2025, інших обставин, яким би суд ще не надавав оцінки, слідчим суддею не встановлено.

Важливо зауважити, що розгляд скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого від 21.02.2025 про закриття кримінального, який відбувся 25.03.2025, проводився із дослідженням матеріалів кримінального провадження №0000634 від 13.04.2022.

При цьому, слідчим суддею зазначено, що клопотання про заміну правової кваліфікації злочину, слідчим розглянуто і 29.09.2022 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, яка наявна у матеріалах кримінального провадження. Отже, доводи апеляційної скарги, що в оскаржуваній постанові слідчого від 21.02.2025 відсутня правова кваліфікація відмінності крадіжки і грабежу не можуть слугувати підставою для скасування постанови слідчого, оскільки кримінальне провадження №0000634 від 13.04.2022 стосується кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, а постановою слідчого від 29.09.2022 питання правової кваліфікації вже вирішувалося.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_7 , що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена неповноважним слідчим, оскільки такі є лише припущенням скаржниці і нічим не підтверджені. Так, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 21.02.2025 винесена слідчим ОСОБА_8 одноособово, при цьому скаржниця долучає до скарги ухвалу слідчого судді про відвід слідчого ОСОБА_9 , який постанову про закриття кримінального провадження не приймав, що свідчить про помилковість її висновків. Також посилання ОСОБА_7 на витяг з ЄРДР про те, що слідчий ОСОБА_9 входить до групи слідчих попри його відведення не можуть прийматися до уваги, адже відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесено 13.04.2022, а вищевказаного слідчого відведено ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2023.

Також апеляційний суд наголошує, що за приписами ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Саме з цих підстав необґрунтованими є твердження ОСОБА_7 при зверненні із скаргою до слідчого судді 27.10.2025, що копію оскаржуваної постанови слідчого від 21.02.2025 вона отримала у жовтні 2025 року, адже слідчим суддею 25.03.2025 та судом апеляційної інстанції 17.04.2025 вже вирішувалося питання щодо законності постанови слідчого за скаргою ОСОБА_7 у тому самому кримінальному провадженні, відтак скаржник не могла бути необізнаною із змістом оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді та приймає до уваги, що скаржником в апеляційній скарзі не наведено аргументів які свідчили б про незаконність прийнятого слідчим рішення або про помилковість висновків, викладених в ухвалі слідчого судді, тому доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді від 03.11.2025 та фактично зводяться до незгоди з оскаржуваною ухвалою слідчого судді.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_7 до задоволення не підлягає, а ухвала слідчого судді від 03.11.2025 має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.11.2025, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження №0000634 від 13.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді