Справа № 950/3690/24
Провадження № 1-кп/950/95/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000338 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Ярове, Кролевецького району, Сумської області; громадянин України; неодружений; освіта середня; не працює; зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 )

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Суд визнав доведеним, що порушуючи встановлений законодавством порядок призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у сфері призову та мобілізації, за наступних обставин.

Відповідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан, який триває до цього часу.

ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшов військово-лікарську комісію, згідно з довідкою від 23.10.2024 № 1563 визнаний придатним до військової служби.

Встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали ОСОБА_4 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, останнього відібрано для комплектування військової частини НОМЕР_1 .

23.10.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , інструктором ОСОБА_7 , ОСОБА_4 вручено повістку із зазначенням дати та часу прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_4 оголошено зміст повістки, дату та час збору, роз`яснено наслідки ухилення від неявки за повісткою без поважних причин, що полягають у притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до повістки ОСОБА_4 повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 17 год. 00 хв. 24.10.2024 для відправки для проходження військової служби по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Однак, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної 24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 17 год. 00 хв. 24.10.2024 ОСОБА_4 не прибув.

За встановлених обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину не визнав, суду пояснив, що він готовий служити, але стан здоров`я йому не дозволяє. Він постійно прибував у ТЦК, проходив комісію як міг. У ОСОБА_8 комісію не пройшов до кінця, тому що не може довго сидіти в лікарні. Коли йому залишилось пройти останнього лікаря, його забрали в м. Суми для проходження комісії. Там він пройшов комісію за один день, а коли його доставили в м. Лебедин, йому вручили повістку для явки на наступний день. Наступного дня у ТЦК він не з`явився, оскільки у нього сильно болів живіт, болі були вже з вечора. Після цього він проходив лікування, була проведена операція з приводу видалення грижі. Крім того, він страждає від болів у хребті, більше 20 років п`є самогон для зменшення болю. В день випиває близько 250 г. Крім того страждає на сифіліс останні 5 років, первинний діагноз встановлено у 2000-х роках. Проживає з матір`ю, вона інвалід другої групи, однак до ТЦК із заявою про надання відстрочки по мобілізації не звертався. Висновок ВЛК, яким його визнано придатним, не оскаржував.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні просив виправдати ОСОБА_4 , оскільки умислу ухилятися від мобілізації у нього не було, так як достовірно не було встановлено його придатності до військової служби за станом здоров`я, а останній має вади здоров`я у зв`язку із чим в ході розгляду справи проходив відповідне лікування. Також вважає, що обвинувачений має підстави для відстрочки від призову, оскільки проживає з матір`ю особою з інвалідністю другої групи. У даному випадку, на думку захисника, мало місце не ухилення від мобілізації, а неявка до ТЦК внаслідок тяжкого стану здоров`я.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим вини, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Так, допитаний свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 . 23.10.2024 на ім`я ОСОБА_4 була виписана повістка на відправку до військової частини, яку він отримав особисто, поставив у ній підпис. На момент отримання повістки заперечень та зауважень у нього не було, на стан здоров`я не скаржився. Щодо проходження обвинуваченим комісії у м. Суми не знає, припускає, що комісія в м. Лебедині була вихідна, а тому його доставили до іншої ВЛК. У визначені в повістці дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув.

Свідок ОСОБА_9 , суду пояснив, що він проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Знає, що обвинувачений перебуває на обліку в другому відділі, йому було вручено повістку, однак останній 24.10.2024 о 17 год. не прибув, поважних причин неприбуття не повідомив. Повістку вручав ОСОБА_10 . ОСОБА_4 у серпні 2024 року був направлений на комісію, однак неодноразово туди не з`являвся. Військовий квиток ОСОБА_4 не отримував, оскільки не пройшов ВЛК. Також він притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку (можливо не один раз, точно не пам`ятає). Щодо незгоди з висновком ВЛК пояснив, після його отримання особа має право написати заяву та пройти огляд повторно. Заява складається у довільній формі, ОСОБА_4 з такою заявою не звертався.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що ОСОБА_4 знає давно, його мати його чотириюрідна сестра. ОСОБА_4 часто до нього приходить, вони спілкуються між собою. Знає, що в серпні 2024 року він отримав повістку на медкомісію, яку проходив три місяці. Коли ОСОБА_4 був у нього в гостях, приїхали працівники ТЦК та поліцейські, забрали його, сказали, що через годину привезуть. Однак назад ОСОБА_4 повернувся пізно ввечері, сказав, що за годину пройшов комісію або за нього пройшли. Знає, що на наступний день ОСОБА_4 не з`явився в ТЦК оскільки у нього болів живіт, про це повідомила його мати телефоном. Він приїздив до нього додому, чи звертався той за медичною допомогою не знає. ОСОБА_4 вживає алкоголь часто і багато.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого. Її сина забрали у Суми та привезли з Сум, він ледь дійшов додому лежав, у нього болів живіт. Взагалі син живе у ОСОБА_12 , але приїхав до неї. У м. Лебедині син проходив комісію сам, це було влітку. У нього тріщини у хребті, перелом шийного хребця. Чи вручали йому повістку не знає, вдома є тільки дві повістки. Син лікувався в хірургії, його оперували. Алкоголь вживає, але не часто.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що одного дня він був у гостях у ОСОБА_11 , там також був ОСОБА_4 . В цей час приїхали працівники поліції та військовослужбовці ТЦК, забрали ОСОБА_4 . Наскільки йому відомо, останнього забрали у ТЦК. Додому привезли близько 22 години. Знає, що ОСОБА_4 вручали повістки, він ходив до ТЦК, неодноразово лікувався в лікарні.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Знає, що обвинуваченому вручали повістку 23 або 24 жовтня, хто її вручав не знає. Це була мобілізаційна повістка, до цього йому вручалися повістки для уточнення облікових даних та проходження медичного огляду. Крім того 12.08.2024 обвинуваченому була вручена повістка для прибуття 20.08.2024, однак останній не прибув до ТЦК. 20.08.2024 було складено протокол за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а 29.08.2024 винесена постанова, яка у подальшому направлена на примусове виконання. Протоколи складав особисто він, їх копії вручались обвинуваченому. Для прийняття постанови протоколи направлялися до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 23.10.2024 було складено протокол за ч. 3 ст. 210 КУпАП у зв`язку з несвоєчасним проходженням ВЛК за направленням ТЦК від 20.08.2024. Згідно з положенням про ВЛК, найбільший термін проходження комісії був до 03.09.2024. Без направлення комісію пройти неможливо.

Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується фактичними даними, які містяться у наступних письмових доказах:

- повідомленні начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.10.2024 № 2/6331 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України (а.с. 38);

- розписці про отримання ОСОБА_4 23.10.2024 о 19 год. 48 хв. повістки про виклик на 17 год. 00 хв. 24.10.2024, яка містить підпис обвинуваченого. Також розписка містить попередження про кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 39);

- рапорті начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 про неявку 24.10.2024 о 17 год. ОСОБА_4 для відправки до ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 41);

- копії поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.10.2024 № 2/6255 (а.с. 42);

- листі КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» від 12.11.2024 № 01-14/3/1014 про звернення 16.10.2024 ОСОБА_4 до лікаря-травматолога за амбулаторною допомогою. У період часу з 01.10.2024 по 01.11.2024 ОСОБА_4 в приймальне відділення не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував (а.с. 43);

- довідці військово-лікарської комісії від 23.10.2024 № 1563 відповідно до якої ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби на підставі ст. 64-в графи ІІ Розкладу хвороб (а.с. 44);

- довідках лікарів нарколога та психіатра про відсутність на обліку ОСОБА_4 (а.с. 48, 49).

Досліджені судом докази, в тому числі показання свідків, підтверджують фактичні обставини справи, узгоджуються між собою, та в їх сукупності доводять у повному обсязі вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 є військовозобов`язаним, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнаний придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії, отримав повістку про необхідність явки до ТЦК з метою відправки до військової частини для проходження військової служби, за викликом не з`явився, чим умисно ухилився від проходження військової служби.

Захисник обвинуваченого не ставив під сумнів зібраних доказів, однак просив виправдати ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням. Зазначене мотивував тим, що причиною неявки обвинуваченого на виклик ІНФОРМАЦІЯ_3 був тяжкий стан його здоров`я, обвинувачений не мав умислу ухилятися, на думку захисника має проблеми з психічним здоров`ям внаслідок зловживання алкоголем, що не було перевірено в ході досудового розслідування.

Суд не погоджується із такими доводами сторони захисту з огляду на наступне.

Відповідальність за ст. 336 КК України настає в тому числі за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом. Тобто особа усвідомлює небезпечний і протиправний характер своїх вчинків, проте має намір і бажання так діяти, а саме досягти своєї мети - уникнути самого призову за мобілізацією.

Прямим умисел є тоді, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК України).

Усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є шкідливим для суспільства.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Ухилення від призову за мобілізацією у формі бездіяльності полягає у неявці до, в тому числі військової установи, зазначеної в повістці. Злочин є закінченим з моменту неявки військовозобов`язаного до такого місця.

З 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу, що є загальновідомим фактом та достеменно відомо обвинуваченому. Військова служба за мобілізацією є першочерговим заходом з метою забезпечення національних інтересів держави, оскільки є нагальною потребою в умовах неспровокованого військового нападу з боку рф. Мобілізація є необхідним та невідкладним заходом для запобігання та протидії збройному нападу агресора.

Злочин, передбачений ст. 336 КК України, посягає в тому числі на відносини у сфері мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.04.2024 у справі № 669/398/23 у зв`язку зі збройною агресією рф проти України захист незалежності та територіальної цілісності держави набув особливого значення для кожного громадянина та має забезпечуватися всіма можливими засобами.

У даному випадку ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер (ослаблення держави у період повномасштабної збройної агресії, невиконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, недоукомплектування військової частини, бойового підрозділу тощо) своєї бездіяльності (неявка за повісткою для подальшої військової служби), однак мав намір і бажання так діяти, а саме досягти мети своєї протиправної бездіяльності уникнути призову на військову службу під час мобілізації.

Факт ухилення ОСОБА_4 від військової служби під час мобілізації простежується в тому числі з наданих стороною захисту документів та показів обвинуваченого.

Зокрема як свідчить зміст постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2024 № СУ/1413/2024, ОСОБА_4 12.08.2024 не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 85-86).

Також, згідно з копією постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.10.2024 № СУ/1885/2024 ОСОБА_4 за направленням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.08.2024 № 1734 не пройшов медичний огляд станом на 23.10.2024 (а.с. 87-88).

В ході допиту ОСОБА_4 пояснив, що комісію проходив як міг, оскільки не може довго сидіти в лікарні, що свідчить про свідоме його ухилення від медичного огляду як передумови призову на військову службу.

Доводи сторони захисту про непридатність ОСОБА_4 до військової служби за станом здоров`я спростовуються дослідженими доказами.

Так, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Згідно з п. 1.2. глави 1 Розділу І Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п. 3.2 глави 3 Розділу ІІ Положення кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Відповідно до п. 3.12. глави 3 Розділу ІІ Положення якщо військовозобов`язаний під час призову на військову службу, збір, а також чергового огляду з метою обліку визнаний таким, що потребує лікування (відстрочки від призову на військову службу, збір), то лікар - член ВЛК ТЦК та СП направляє військовозобов`язаного на отримання відповідних медичних послуг. Після закінчення лікування військовозобов`язаний оглядається ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Довідка військово-лікарської комісії від 23.10.2024 № 1563, наявна в матеріалах справи, свідчить про придатність ОСОБА_4 до військової служби. У судовому засіданні ОСОБА_4 стверджував, що його медичний огляд фактично не проводився, а лікарі не дослідили стану його здоров`я. Однак, такі твердження спростовуються наявним у довідці ВЛК діагнозом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до п. 72 такого Порядку, рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному (Київському та Севастопольському міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено судом, рішення ВЛК від 23.10.2024 № 1563 ОСОБА_4 не оскаржував, для проходження ВЛК за його заявою до обласного ТЦК не направлявся. Тобто бездіяльність обвинуваченого щодо не оскарження висновків ВЛК суперечить його твердженням про невідповідність таких висновків стану його здоров`я.

Подальше лікування обвинуваченого мало місце вже після направлення обвинувального акту до суду.

Твердження сторони захисту про можливу неосудність/обмежену осудність обвинуваченого внаслідок можливого психічного розладу, обумовленого тривалим вживанням алкоголю, спростовується дослідженими доказами, в тому числі копією картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 (психіатр визнав його придатним до військової служби) (а.с. 92) та іншою медичною документацією, наданою стороною захисту.

Посилання на такі обставини, на думку суду, є обраною стороною захисту формою захисту, спрямованою на ухилення від кримінальної відповідальності.

Жодних доказів про наявність у ОСОБА_4 підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації стороною захисту надано не було. Крім того, як встановлено судом, що підтвердив захисник у судовому засіданні, жодних заяв з цього приводу обвинувачений до ІНФОРМАЦІЯ_3 не подавав.

При призначенні покарання, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Зловживає алкоголем, з 25.05.2025 перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, з огляду на те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15