Справа № 359/7036/25
Провадження № 1-кп/359/642/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_11 ,

психолога ОСОБА_12 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні з технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000047, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, працюючого на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в ТОВ «Чайка-Спецагро», не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили умисне легке тілесне ушкодження, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин. Так, 15.12.2024 близько 14 години, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (15 років), їхав на автомобілі ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (17 років), в якому знаходились пасажири ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (16 років), ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (15 років) і ОСОБА_16 , 25.05.2011 (13 років), по польовій дорозі між селами Рогозів і Головурів Бориспільського району Київської області.

У цей час, автомобіль ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 , наздогнав автомобіль ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (17 років), в якому знаходились пасажири ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (17 років) і ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (15 років).

Під час зближення автомобілів, водій ОСОБА_7 шляхом застосування світлового сигналу спонукав водія ОСОБА_13 зупинити свій автомобіль, за наслідками чого водії та пасажири вийшли з них для спілкування.

У цей час, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з одного боку, і ОСОБА_10 , з іншого боку, виник словесний конфлікт, на ґрунті раніше виниклих між ними неприязних відносин. Під час такого словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник кримінальний протиправний намір на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Реалізуючи свій кримінально протиправний намір ОСОБА_5 , із застосування сили повалив ОСОБА_10 на землю, та почав завдавати останньому удари руками по голові, тулубу та кінцівках, однак такі протиправні дії ОСОБА_5 зупинили ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Після припинення таких протиправних дій ОСОБА_5 , обидві компанії сіли до автомобілів, у яких вони і їхали, та продовжили рух далі в напрямку с. Головурова.

Близько 14 год. 10 хв. 15.12.2024, автомобіль ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 зупинився, у зв`язку із закінченням бензину в паливному баку. У цей час автомобіль ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 також зупинився поруч. У цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою вирішили продовжувати, на ґрунті особистих неприязних відносин, завдавати тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Реалізуючи свій кримінально протиправний намір ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , із застосування сили витягли ОСОБА_10 з автомобіля ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 , при цьому ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_10 рукою по голові та почав утримувати останнього руками силоміць, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 . У цей час ОСОБА_5 , користуючись тим, що ОСОБА_7 утримує ОСОБА_10 , почав завдавати потерпілому численні удари руками по голові, тулубу та кінцівках.

Внаслідок таких кримінально протиправних дій, які тривали приблизно з 14 год. 00 хв. до 14 год. 10 хв. 15.12.2024, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 умисно спричинили неповнолітньому ОСОБА_10 численні побої та тілесні ушкодження у вигляді саден грудної клітини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю. Користуючись правом, відповідно до ст. 63 Конституції України, відмовився давати пояснення у суді. Відповідаючи на питання суду зазначила, що час, місце і спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. У скоєному щиро розкаявся, вину усвідомив, просив пробачити його та призначити не суворе покарання. Має намір відшкодувати завдані збитки, тому позов представника потерпілого визнає частково.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю. При цьому суду пояснив, що час, місце і спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. У скоєному щиро розкаявся, вину усвідомив, просив пробачити його та призначити не суворе покарання. Має намір відшкодувати завдані збитки, тому позов представника потерпілого визнає частково.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. Пояснив суду, що з обвинуваченими був раніше знайомив. Конфлікт стався через нібито розповсюджене ним відео. Хоча насправді, такого не було. Після отримання тілесних ушкоджень, він пролежав на ліжку близько двох місяців, оскільки було важко пересуватися. Цивільний позов, поданий у його інтересах, підтримав у повному обсязі.

Судом встановлено, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і правильно розуміють зміст цих обставин, окрім того, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , вислухав відповіді на питання суду обвинуваченого ОСОБА_5 , а також допитом потерпілого ОСОБА_10 і дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують осіб обвинувачених, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, за попередньою змовою групою осіб, повністю доведена і кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покарання суд, на підставі ст.65 КК України, враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків;

- осіб винних, які не судимі, мають постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, за місцем навчання характеризуються позитивно, обвинувачений ОСОБА_7 працевлаштований;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а саме у якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, згідно ст. 66 КК України, суд приймає визнання вини і щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітніми, часткове відшкодування завданої шкоди; обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою (частина друга статті 28).

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про осіб обвинувачених, які не судимі, мають постійне місце проживання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу, в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст.125 КК України, і таке покарання, на думку суду, буде недостатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Запобіжні заходи відносно обвинувачених не застосовувалися.

10.07.2025 до початку судового розгляду, в порядку ч. 1 ст. 128 КПК України, законним представником ОСОБА_11 в інтересах потерпілого ОСОБА_10 , пред`явлено цивільний позов про стягнення із законних представників обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ОСОБА_6 і ОСОБА_8 на її користь майнової шкоди заподіяною кримінальним правопорушенням у сумі 5000 гривень і моральної шкоди у сумі 20000 гривень.

У судовому засідання досліджена розписка законного представника потерпілого ОСОБА_11 , про отримання 23.10.2025 від обох обвинувачених, у рахунок відшкодування матеріальних збитків - 5000 грн і моральної шкоди 1000 грн.

Вирішуючи питання про заявлений позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під час судового розгляду встановлено, що в результаті умисних неправомірних дій саме обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 завдано тілесні ушкодження. На момент подачі цивільного позову 10.07.2025, до законних представників обвинувачених, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 досягли повноліття, тому саме вони повинні бути належними цивільними відповідачами. З огляду на вказане у задоволенні цивільного позову необхідно відмовити.

Вищезазначене не позбавляє представника потерпілого - ОСОБА_11 , згідно ч. 7 ст.128 КПК України, звернутися до суду з позовом у порядку цивільного судочинства до належних відповідачів.

Процесуальні витрати і речові докази у кримінальному провадженні, відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 - 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

У задоволенні цивільного позову представника ОСОБА_11 , поданого в інтересах потерпілого ОСОБА_10 до законних представників обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ОСОБА_6 і ОСОБА_8 відмовити.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_18