УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000667 від 16.06.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням установлено, що 12.06.2025 року, у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом без посвідчення водія і у стані сп`яніння заборонено, приступив до керування легкового автомобіля «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.п. 1.3., 2.1. а) 2.9. а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху України), якими передбачено, що:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

У подальшому, в зазначений день, тобто 12.06.2025 року, приблизно о 22:40 год., у темний час доби, у суху погоду, без опадів, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи вищевказаним легковим автомобілем «ВАЗ 2106», здійснював рух у Білгород-Дністровському районі Одеської області, з боку с. Польове в напрямку с. Черкеси, по ґрунтовій польовій дорозі, яка проходила у полі між вказаними селами, при цьому здійснював перевезення пасажира ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні, та пасажира ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала у салоні автомобіля на задньому пасажирському сидінні.

При наближенні до ділянки вказаної ґрунтової польової дороги, яка розташована біля опори ліній електромереж № 274, в Білгород-Дністровському районі Одеської області, на якій проїзна частина мала заокруглення вліво за ходом руху в бік с. Черкеси, водій ОСОБА_4 не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан проїзної частини, стан свого здоров`я та своє самопочуття, свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з необережності та в порушення вимог п. п. 1.5., 2.3. б), 12.1. Правил дорожнього руху України, які передбачають:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,

уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не вжив належних і своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху до безпечної на даній ділянці автодороги, а проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух із попередньою швидкістю, в результаті чого на вищевказаній ділянці автодороги, яка мала заокруглення проїзної частини вліво, не впорався із керуванням свого автомобіля і втратив контроль над його керуванням, внаслідок чого його автомобіль «ВАЗ 2106» у некерованому стані, тобто у стані бічного заносу (бічного ковзання), виїхав за межі проїзної частини, на узбіччя праворуч, де відбулося перекидання цього автомобіля «ВАЗ 2106», під час чого пасажир даного автомобіля ОСОБА_8 випала з салону автомобіля через відчинені двері на ґрунтову поверхню узбіччя.

Внаслідок даної ДТП пасажиру автомобіля «ВАЗ 2106» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинені тілесні ушкодження, від яких настала її смерть на місці події.

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 1.3., 1.5., 2.1. а), 2.3. б), 12.1. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_8 .

За таких обставин, 13.06.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Наразі відносно підозрюваного ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії якого закінчується 13.09.2025 року.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовуючи його тим, що завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не виявляється можливим, оскільки для повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного не зменшились та продовжують існувати.

У судовому засіданні -

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 13.06.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Постановою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури було продовжено строк досудового розслідування до 3-ох місяців, тобто до 13.09.2025 року.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.06.2025 року та схемою до нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; - протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 ; висновком експерта №2184 від 17.07.2025 судово-токсикологічної експертизи крові ОСОБА_4 , згідно якого встановлено, що в крові ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт у концентрації 2.26 ‰; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_4 ; висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ;На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані прокурором матеріали на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованого йому злочину.

Крім того, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри перевірялася слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу відносно останнього.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.08.2025 року, який в подальшому за клопотанням сторони обвинувачення було продовжено до 13.09.2025 року.

Отже, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає 13.09.2025 року, прокурор просить продовжити останньому строк дії запобіжного заходу посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який призвів до загибелі людини, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, з огляду на суспільно-небезпечний характер злочину, наслідки вчинення злочину, а також те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження продовжує існувати.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відхиляє, оскільки вказаний ризик не встановлювався слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчується 13.09.2025 року, однак, як зазначає сторона обвинувачення, завершити досудове розслідування до цього часу не видається за можливе, оскільки необхідно виконати наступне: отримати висновок раніше призначеної у кримінальному провадженні судової авто-технічної експертизи по дослідженню обставин ДТП; комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи; з урахуванням установлених у провадженні обставин вирішити питання щодо зміни повідомлення про підозру ОСОБА_4 та проведення додаткового допиту останнього та виконати інші слідчі дії, необхідність у проведенні яких виникне в ході досудового розслідування.

На підставі чого, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000667 від 16.06.2025 року до 13.10.2025 року.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було з огляду на їх м`якість, а також встановлення в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також продовження в рамках кримінального провадження ризиків у вигляді можливого переховування підозрюваного та впливу ним на свідків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

Одночасно, слідчий суддя вважає доцільним, відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 13.10.2025 року, в межах строку досудового розслідування з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1