Справа № 740/5422/25
Провадження № 1-кс/740/779/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

23 вересня 2025 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000613 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України,

встановила:

22 вересня 2025 року прокурор Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що Ніжинським РУП ГУНП в Чернігівській області за процесуального керівництва Ніжинської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000613 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 19.09.2025 на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що 19.09.2025 близько 16:10 год. з приміщення магазину «АТБ», що за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, б. 120/3 з торгівельної полиці особа відкрито заволоділа тримачем для мобільного телефону. ЄО №16546 від 19.09.2025

19.09.2025 слідчим Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівський області проведено огляд місця події. Під час огляду місця події було вилучено пошкоджену коробку від тримача для смартфона автомобільний, магнітний, що належить ТОВ «АТБ Маркет», яку поміщено до спеціального пакету № PSP1169734.

Окрім того, 19.09.2025 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 було вилучено тримач для смартфона автомобільний магнітний, арт. ZDOZN 240402 чорного кольору, що належить ТОВ «АТБ Маркет», який поміщено та запаковано до спецпакету EXP 0224016.

Вищеперераховане вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України вилучене під час огляду майно вважається тимчасово вилученим.

У судове засідання прокурор не з`явилася, у клопотанні просила розглядати клопотання без її участі. Володілець майна - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.

Розглянувши вказане клопотання, дослідивши долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Згідно з витягом з ЄРДР слідчими у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ..

Згідно з постановою про визначення групи прокурорів від 20 вересня 2025 року прокурорами у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ..

Як убачається з матеріалів клопотання, 19 вересня 2025 року розпочато кримінальне провадження №0000613 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до постанови слідчого ОСОБА_12 про визнання речових доказів від 19 вересня 2025 року вилучене майно визнано речовим доказом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, що визначено ч. 1 ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Із матеріалів клопотання вбачається, що було вчинено кримінальне правопорушення і вищезазначені речі мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні та відповідно до постанови слідчого від 19 вересня 2025 року визнано речовими доказами.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на вказані в клопотанні матеріальні об`єкти з метою їх збереження, як речового доказу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, пошкодження, псування, знищення чи відчуження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, майно може мати сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як докази під час проведення досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 4 ст.107, ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Клопотання прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене до ЄРДР за № 0000613 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, задовольнити.

Накласти арешт на: пошкоджену коробку від тримача для смартфона автомобільний, магнітний, що було вилучено та поміщено до спеціального пакету № PSP1169734; тримач для смартфона автомобільний магнітний, арт. ZDOZN 240402 чорного кольору, який поміщено та запаковано до спецпакету EXP 0224016, заборонивши власникам та володільцям відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні та посадову особу Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, яка відповідає за зберігання речових доказів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1