В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 02.10.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, шляхом вивчення обвинуваченого акту та доданих до нього матеріалів,

У С Т А Н О В И В:

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000722 від 02.10.2025 відповідно до обвинувального акту встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме, те, що 05 серпня 2025 року близько 11 години ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 перебували поруч СТО по вулиці Павліченка, 29а, у місті Біла Церква Київської області.

У цей час у ОСОБА_2 виник протиправний умисел на заволодіння, шляхом зловживання довірою, мобільним телефоном марки «Samsung» модель «Galaxy A35 5G 8/256 GB» з «ІМЕІ1: НОМЕР_1 », «ІМЕІ2: НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди власнику майна - ОСОБА_3 та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою останнього, з метою особистого збагачення, під приводом необхідності здійснити телефонний дзвінок, попросив у ОСОБА_3 надати йому мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy A35 5G 8/256 GB» з «ІМЕІ1: НОМЕР_1 », «ІМЕІ2: НОМЕР_2 », на що ОСОБА_3 , будучи введеним в оману, погодився та добровільно його передав.

У подальшому, 05 серпня 2025 року близько 11 години ОСОБА_2 , не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон та скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_3 йому довірився, покинув територію СТО по вулиці Павліченка, 29а, у місті Біла Церква Київської області, та зник у невідомому напрямку, заволодівши при цьому, шляхом зловживання довірою, належним потерпілому ОСОБА_3 мобільним телефоном марки «Samsung» модель «Galaxy A35 5G 8/256 GB» з «ІМЕІ1: НОМЕР_1 », «ІМЕІ2: НОМЕР_2 », яким у подальшому почав вільно розпоряджатися у власних потребах, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоду на суму 7569 гривень 30 копійок.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 , своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був забезпечений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Із заяви потерпілого ОСОБА_3 , вбачається, що останній погоджується із встановленими органом дізнання обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Тим самим обставини щодо вчинення кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Таким чином, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчинених діянь конкретним складом кримінального проступку, передбаченого Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), дійсною та вірною.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, наведені у вступній частині вироку, а саме ОСОБА_2 , раніше не судимий, з середньою освітою, має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем реєстрації, також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, який є кримінальним проступком, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченою ОСОБА_2 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 190 КК України у виді пробаційного нагляду.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненим порушенням.

Також, цивільним позивачем - потерпілим ОСОБА_3 , в порядку ст.. 128 КПК України заявлено до обвинуваченого ОСОБА_2 , - цивільного відповідача цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 7569, 30 грн.

В обґрунтування позову цивільний позивач посилається на те, що йому вчиненим кримінальним правопорушенням завдана майнова шкода сумі 7569,30 грн., яка не відшкодована.

Обвинувачений ОСОБА_2 (цивільний відповідач) цивільний позов визнав у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зав`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_2 заволодів шляхом зловживання довірою ( шахрайством) мобільним телефоном «Samsung» модель «Galaxy A35 5G 8/256 GB» з «ІМЕІ1: НОМЕР_1 », «ІМЕІ2: НОМЕР_2 », яким належить ОСОБА_3 , та у подальшому почав вільно розпоряджатися у власних потребах, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоду на суму 7 569, 30 грн.

З огляду на викладене, цивільний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати та речові докази у матеріалах судового провадження відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_2 покласти строком на 1 рік такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_2 .

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що в разі ухилення його від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 7 569, 30 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1