ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № № 0000405 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Норильськ Росія, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду першої інстанції, 21 вересня 2025 року приблизно об 14:00 годині, ОСОБА_7 перебував на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 та розпивав спиртні напої, де в подальшому зустрів свою знайому ОСОБА_8 .

Перебуваючи, на подвір`ї вищевказаного будинку, між зазначеними особами виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел, спрямований на нанесення потерпілій ОСОБА_8 побоїв, які завдали фізичного болю.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправно-кримінальний умисел, перебуваючи у безпосередній близькості - на відстані витягнутої руки від потерпілої, діючи умисно, з мотивів раптової неприязні, ОСОБА_7 наніс потерпілій ОСОБА_8 не менше двох ударів кулаком правої руки по правій частині обличчя та один удар правою ногою в районі лівого коліна, чим спричинив фізичного болю.

В результаті протиправних дій потерпілій ОСОБА_8 було умисно завдано побої, які завдали фізичного білю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, за ознаками: умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про зміну вироку в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що на момент ухвалення вироку ОСОБА_7 виповнилося 73 роки та він є особою, що досягла пенсійного віку, проте в порушення вимог ч. 3 ст. 56 КК України суд призначив йому покарання у виді громадських робіт. Оскільки санкція ч. 1 ст. 126 КК України передбачає альтернативні види покарання, вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В іншій частині вирок просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

За вимогами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

За загальними правилами, визначеними у ч. 1 ст. 26 вищезазначеного Закону, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Як убачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на момент ухвалення вироку йому виповнилося 73 роки.

Встановивши, що обвинувачений є пенсіонером, суд в порушення ч. 3 ст. 56 КК України призначив останньому покарання у виді громадських робіт.

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 126 КК України передбачає альтернативні види покарання, колегія суддів вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного покарання та призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу. В іншій частині вирок суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 126 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений о 15 годині 30 хвилин 14 січня 2026 року.

Судді: