ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8699/25 Провадження№ 1-кс/636/1195/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуїв клопотання Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000836 від 03.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням про арешт майна іх забороною відчуження, користування та розпорядження, Автомобіль марки Kia, моделі Sorento, реєстраційні номери іноземної реєстрації НОМЕР_1 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини автомобіля, з усіх сторін автомобіль має пошкодження від перекидання, який було передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.н.т. НОМЕР_2 ), із місцем зберігання в пункті тимчасового дислокування В/ч НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 . Автомобіль марки Toyota, моделі Prado, реєстраційні номери НОМЕР_4 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини автомобіля, моторного відсіку, який було передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (м.н.т. НОМЕР_5 ), із місцем зберігання на території колишнього заводу БАП МОР в м. Балаклія Харківської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2025 року о 17 год. 57 хв. до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , про те, що на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» 567 км.+ 600 м., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Kia» моделі «Sorento» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця В/ч НОМЕР_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та автомобіля марки «Toyota» моделі «Prado» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням військовослужбовця В/ч НОМЕР_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внаслідок ДТП до Військового шпиталю розташованого у м. Харків, було доставлено 1) ОСОБА_8 , із тілесними ушкодженнями у вигляді зчмт,сгм,зткг, закритий перелом 6 ребра зліва, відкритий перелом обох кісток правого передпліччя, закритий перелом лівої стегневої кістки, перелом правої стегневої кістки, відкритий перелом правого надколінника, рвана рана лівої гомілки. 2) ОСОБА_7 , із тілесними ушкодженнями у вигляді відкритого перелому обох кісток правої гомілки, відкритого перелому обох кісток правого передпліччя, зчмт,сгм, забій грудної зткг, пневмоторакс праворуч.

02 жовтня 2025 року в період часу з 19 годин 37 хвилин до 22 годин 00 хвилин, під час проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» 567 км. +600 м., виявлено та вилучено:

1) автомобіль марки Kia, моделі Sorento, реєстраційні номери іноземної реєстрації НОМЕР_1 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини автомобіля, з усіх сторін автомобіль має пошкодження від перекидання;

2) автомобіль марки Toyota, моделі Prado, реєстраційні номери НОМЕР_4 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини автомобіля, моторного відсіку.

Автомобіль марки Kia, моделі Sorento, реєстраційні номери іноземної реєстрації НОМЕР_1 , вилучений під час огляду місця події 02 жовтня 2025 року перебував у фактичній власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (м.н.т. НОМЕР_7 ).

Відповідно до технічного паспорту автомобіля іноземного зразка країни Польща (Dowod Rejestracyjny) серії НОМЕР_8 , вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_9 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Автомобіль марки Toyota, моделі Prado, реєстраційні номери НОМЕР_4 , вилучений під час огляду місця події 02 жовтня 2025 року відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 належить ОСОБА_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та перебував у фактичній власності у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (м.н.т. НОМЕР_10 ).

Постановою слідчого від 03.10.2025 визнано речовими доказами тимчасово вилучене майно, а саме:

1) автомобіль марки Kia, моделі Sorento, реєстраційні номери іноземної реєстрації НОМЕР_1 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини автомобіля, з усіх сторін автомобіль має пошкодження від перекидання;

2) автомобіль марки Toyota, моделі Prado, реєстраційні номери НОМЕР_4 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини автомобіля, моторного відсіку.

Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 5 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що зазначених предмети, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Також, необхідність накладення арешту на вищевказані речі зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз (судово-автотехнічна експертиза технічного стану транспортного засобу, судово-трасологічна, судово авто-товарознавча, та ін.) які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини

у вищевказаному кримінальному провадженні.

Слід звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» встановлено:

- п. 4 - речові докази, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Прокурор в поданій до суду письмовій заяві підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених вище, а також просив розглянути клопотання за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неприбуттям в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду цього клопотання слідчим суддею не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Прокурором доведено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також, що тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події майно, визнано речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчужене, передане, пересунуте, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні. Таким чином, враховуючи вище викладені ризики відносно вилученого майна як доказу у цьому кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення, значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням цього кримінального провадження. Також слідчий суддя вважає, що арешт тимчасово вилученого майна не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000836 від 03.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, наступним майном, а саме: Автомобіль марки Kia, моделі Sorento, реєстраційні номери іноземної реєстрації НОМЕР_1 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини автомобіля, з усіх сторін автомобіль має пошкодження від перекидання, який було передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.н.т. НОМЕР_2 ), із місцем зберігання в пункті тимчасового дислокування В/ч НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 . Автомобіль марки Toyota, моделі Prado, реєстраційні номери НОМЕР_4 , на якому маються видимі механічні пошкодження у вигляді: пошкодження передньої частини автомобіля, моторного відсіку, який було передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (м.н.т. НОМЕР_5 ), із місцем зберігання на території колишнього заводу БАП МОР в м. Балаклія Харківської області.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1