Суддя ОСОБА_1
Справа № 639/2144/18
Провадження № 1-в/644/570/25
УХВАЛА

про умовно-дострокове звільнення

23 жовтня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Харкова подання Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18.03.1997 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 140 ч.2, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки.

25.07.1997 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком, остаточно до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.09.1998 на підставі ст. 1 п «а» Закону України «Про амністію» від 24.07.1998.

25.01.2000 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.140 ч.2, ст.145 ч.1, ст.145 ч.2, ст. 215 3 ч.2, ст. 17, ст. 215 3 ч.2, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацію майна. Звільнений 20.03.2004 після відбуття строку покарання.

15.12.2011 Зміївським районним судом Харківської області за ст.185 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт.

02.12.2013 Зміївським районним судом Харківської області за ст.309 ч.1, ст. 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

30.04.2014 Зміївським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.2, ст. 70 ч.1, ст. 71 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 05.02.2016 після відбуття строку покарання.

14.09.2020 року Ленінським районним судом міста Харкова за ст. 125 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт.

Засуджений 15.05.2018 Жовтневим районним судом міста Харкова за ст. 15 ч. 3, ст. 289 ч. 2, КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.08.2020 вирок Жовтневого районного суду міста Харкова від 15.05.2018 в частини призначеного покарання скасовано та вважається засудженим за ст. 15 ч. 3, ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вирок, за яким засуджений відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)» набрав законної сили 25.08.2020.

Початок строку відбування покарання 12.04.2021.

Кінець строку відбування покарання 12.04.2026.

Станом на 23.10.2025 відбув 2/3 призначеного судом строку покарання.

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Харківська виправна колонія (№ 43)», в особі начальника ОСОБА_5 , звернулась до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_4 ).

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 17.10.2025 справа № 639/2144/18 визначена на розгляд судді ОСОБА_1 (а.с. 24).

Прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова підтримав подання ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у повному обсязі та просить його задовольнити, про що надав відповідну заяву (а.с. 32).

Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просить суд розглядати подання ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, без його участі та без проведення відеоконференції (а.с. 23).

Представник ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» у судове засідання не з`явилась, просила суд розглянути подання ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її відсутності (а.с. 6).

Згідно з ч. 5 ст. 359 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч.5 ст.27 КПК України під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

За приписами ч. 4 ст.107 КПК України встановлено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки усі учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду подання, при цьому автори подання подали заяви про розгляд у їх відсутності, висловивши думку з приводу його розгляду, то перешкод для розгляду подання за відсутності осіб та без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді суддя не вбачає.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, враховуючи думку прокурора, який вважав за можливе задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представника установи виконання покарань та засудженого, суд дійшов до висновку про його задоволення з таких підстав.

Суд установив, що засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.04.2011 відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)» (ч. 2 о/с арк. 24).

Відповідно ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, у разі, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

При цьому суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання щодо ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з досліджених матеріалів особової справи ОСОБА_4 , засуджений вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 15.05.2018 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, тобто за умисний тяжкий злочин, з 30.04.2021 відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)» (о/с арк. 11-15), станом на 23.10.2025 відбув дві третіх призначеного судом строку покарання, зокрема: 4 роки 6 місяців 11 днів. Невідбутий строк становить 5 місяців 20 днів (а.с. 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки. Умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Свою провину засуджений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі, розкаявся (о/с арк. 11).

За час відбуття покарання засуджений мав 1 дисциплінарне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, також засуджений ОСОБА_4 має 7 заохочень у вигляді подяки від 20.06.2022, 20.03.2023, 30.06.2023, 25.03.2024, 20.09.2024, 20.03.2025 (ч. 2 о/с арк. 64, 82, 90, 106, 125, 171, 185), на профілактичному обліку не перебуває, характеризується позитивно.

Як вбачається із змісту характеристики засуджений став на шлях виправлення, під час відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Не проявляє ворожості до окремих осіб або груп осіб. Не вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством. Не втрачає контроль над емоціями та поведінкою у випадках, коли не вдається отримати бажане, або якщо з ним не погоджуються. Засуджений готовий змінювати своє життя після звільнення, приймає участі у програмі ДВВ «Духовне відродження», виконав пункти програми в повному обсязі. Усвідомлює, що саме треба змінити, бере участь в реалізації програми роботи. Має позитивні плани на майбутнє, в побуті поводить себе адекватно до ситуації. Має адекватну самооцінку, володіє достатніми навиками для отримання роботи після звільнення. Відбуваючи покарання в дільниці соціальної реабілітації працевлаштований на ТОВ «Елітміськбуд» різноробом (ч. 2 о/с арк. 182-186).

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, до реалізації програм ставиться із зацікавленістю, зокрема: приймає участь у програмі «Вирішення проблем» та має позитивні результати проходження програми (ч. 2 о/с арк. 182-186).

Відповідно до ст. 126 Кримінально - виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та духовного розвитку, так, володіє базовими навичками (читання, письмо), має середню-спеціальну освіту. Під час відбування покарання пройшов навчання в навчальному центрі№ 43 та отримав професійно-технічну освіту (фрезерувальник) (ч. 2 о/с арк. 184).

Реалізовуючи права, передбачені ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України, засуджений ОСОБА_4 підтримує доброзичливі зв`язки з матір`ю, донькою, шляхом телефонних розмов, отримує посилки. Серед членів сім`ї відсутні особи, які ведуть прокримінальний або антисоціальний спосіб життя (ч. 2 о/с арк. 184).

Також, встановлено, що засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у добровільному порядку погашено за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 15.05.2018 витрати на залучення експертів на загальну суму 3 710,00 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій (ч. 2 о/с арк. 184, 214).

Згідно зі статтею 81 Кримінального кодексу України умовно - дострокове звільнення від покарання можливо застосувати до засудженого ОСОБА_4 після відбуття не менше 2/3 призначеного судом строку покарання.

Відповідно до ч. 3 ст.6 КВК України основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, зазначено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування, поясненням представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.

Отже, при розгляді питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, судом вивчено поведінку засудженого ОСОБА_4 протягом усього строку відбування покарання, його ставлення до вчиненого та до режиму відбування покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.

Враховуючи, що засудженим провина визнана, він кається у вчиненому злочині, дані про особу ОСОБА_4 , суд вважає можливим задовольнити подання начальника Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 на невідбуту його частину, тобто на 5 місяців 20 днів (а.с.29).

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 15.05.2018 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, на невідбуту його частину, тобто на 5 (п`ять) місяців 20 (двадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя ОСОБА_1