Справа 174/261/25
н/п 1-кп/174/25/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000002, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, який на утриманні має малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, має професійно-технічну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , солдат, стрілець-номер обслуги 3 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 ,

в силу ст. 89 КК України не судимого, відносно якого вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.10.2025 не набрав законної сили,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації і проходячи її в посаді стрільця-номера обслуги 3 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, незаконно, в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців. Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства, однак, вчинив кримінальний проступок проти власності за наступних обставин.

Так, 02.01.2025 близько 05.00 годині ОСОБА_4 перебуваючи поблизу магазину ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: провулок Соборний 2 в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, де останній перебував спільно зі своїм знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого в ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на заволодіння мобільним телефоном, належним ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою.

У той же день, тобто 02.01.2025 близько 05.05 години ОСОБА_4 продовжуючи знаходитись поблизу магазину ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: провулок Соборний 2 в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під час розмови з ОСОБА_5 , зловживаючи довірою потерпілого, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_5 сприймає його як свого знайомого та довіряє йому, використовуючи довірливі відносини з останнім, попрохав надати йому належний останньому мобільний телефон під приводом нести його та слухати музику, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон потерпілому, на що ОСОБА_4 отримав від останнього, який будучи впевненим в доброчесності його намірів та не підозрюючи злочинних дій мобільний телефон марки «Росо» модель «М6Рro» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 чорного кольору в силіконовому чохлі, бувший у використанні, з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, вартістю 5 931,80 грн, після чого, впевнившись, що потерпілий ОСОБА_5 не звертає на нього уваги, заволодів наведеним майном шляхом зловживання довірою, і залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся та показав, що 02.01.2025 близько 05.00 години перебуваючи поблизу магазину ТОВ «АТБ-маркет», де перебував спільно зі своїм знайомим ОСОБА_5 , отримав від останнього мобільний телефон, пішов додому та розпорядився майном на власний розсуд.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом досліджені матеріали, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали щодо речових доказів.

Визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов'язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

При цьому, обвинувачений повідомив, що його позиція не пов`язана із вказаними чинниками, обмеження оскарження вироку на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заяву в якій просив слухати справу та закінчувати слухання за його відсутності, не заперечував проти розгляду справ в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення-проступку обвинуваченим ОСОБА_4 , знайшов своє підтвердження в суді, його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлені.

Призначаючи покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України належить до кримінальних правопорушень - проступків, обставини вчинення кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря - психіатра і лікаря - нарколога не перебуває. За місцем проходження служби характеризується негативно, має на утриманні неповнолітніх дітей.

Врахувавши обставини справи, особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 , слід призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу.

Кримінальним проступком потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди у сумі 5 931, 80 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025, а саме на мобільний телефон марки «Росо» модель «М6Рro» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , чорного кольору у силіконовому чохлі, без карти пам`яті, без сім-карти.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Телефон марки «Росо» модель «М6Рro» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 чорного кольору в силіконовому чохлі, бувший у використанні повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Оптичні диски для лазерних систем зчитування зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання немає.

Витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.10.2025 - виконувати самостійно.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025, а саме на мобільний телефон марки «Росо» модель «М6Рro» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , чорного кольору у силіконовому чохлі, без карти пам`яті, без сім-карти.

Речові докази по справі, а саме: телефон марки «Росо» модель «М6Рro» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 чорного кольору в силіконовому чохлі, бувший у використанні повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Оптичні диски для лазерних систем зчитування зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1