Провадження №1-кс/523/6652/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року cлідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 у режимі відеоконференції, розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000051 від 19.06.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду міста Одеси в порядку ст.ст. 303-307 КПК України надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000051 від 19.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 373 КК України.

Зі змісту вказаної скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 скаржиться на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві від 27.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000051 від 19.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 373 КК України, вважає що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновок слідчого не відповідає фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Відносно ОСОБА_5 24.08.2023 року винесено вирок Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 309 ч.1, 307 ч.3 КК України, який наразі перебуває на розгляді в Одеському апеляційному суді. Під час перегляду вироку в Одеському апеляційному суді за скаргою ОСОБА_5 було зареєстроване кримінальне провадження №0000051 від 19.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 373 ч.2 КК України, а саме на незаконні дії та методи, застосовані до нього під час його затримання.

Ст. 208 КПК України визначає підстави та порядок затримання особи уповноваженою особою без ухвали суду. Таке затримання можливе, якщо особа була заскочена під час вчинення злочину, безпосередньо після його вчинення, або якщо існують вагомі підстави вважати, що вона може втекти, ухиляючись від кримінальної відповідальності за тяжкий або особливо тяжкий корупційний злочин.

Право затримати без ухвали суду має уповноважена службова особа у разі заскочення на місці злочину, під час вчинення злочину або замаху на нього. Жодних наведених подій не існувало, особи, що затримували ОСОБА_5 не мали для цього ніяких законних підстав.

Жодних наведених подій не існувало, особи, що затримували ОСОБА_5 не мали для цього ніяких законних підстав. ОСОБА_5 був затриманим 09.07.2022 року о 17.19 год ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили, що «вів він себе підозріло», після чого о 18:11 год прибула слідчо-оперативна група, що підтверджується протоколом огляду місця події від 09.07.2022 року та о 19:29:04 год було внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за №0000821.

Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному проваджені; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий не здійснив необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу події злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та закрив кримінальне провадження.

Адвокат ОСОБА_4 та скаржник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали скаргу, просили задовольнити за викладених у ній підставах.

Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважав постанову про закриття кримінального провадження вмотивованою, оскільки досудовим розслідуванням було встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.

Вивчивши доводи учасників провадження та матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому проваджені можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів скарги, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000051 від 19.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 373 КК України. Підставою внесення відомостей до ЄРДР по вказаному правопорушенню послугувало незгода обвинуваченого ОСОБА_5 щодо незаконних дій працівників правоохоронного органу, які 09.07.2022 року застосували відносно нього нецензурну лайку, погрози, приниження та психологічний тиск.

Допитавши під час досудового слідства свідків, а саме ОСОБА_5 , який пояснив, що 09.07.2022 року його було затримано невідомими особами в м. Одеса по вул. Єфімова, 13 після отримання посилки з відділення «Нова Пошта». Вказані невідомі особи не представились, будь якого документа не пред`явили тільки повідомили що вони з м. Херсон, почали погрожувати і вимагати надати відповідні покази;

- ОСОБА_8 , який обіймає посаду старшого оперуповноваженого УБН ГУНП в Одеській області вказав, що приблизно в липні 2022 року знаходячись по вул. Єфімова в м. Одесі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зупинили чоловіка, який представився як ОСОБА_5 на момент зупинки вів себе підозріло та мав при собі відправлення з ТОВ «Нова Пошта», а також останній пояснив, що в вказаній посилці знаходяться наркотики, після чого про зупинку вказаного чоловіка було повідомлено на лінію «102».

- ОСОБА_6 , який вказав, що з лютого 2022 року по травень 2023 року обіймаючи начальника управління боротьби з наркозлочинністю в Херсонській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України перебуваючи у відряджені у м. Одесі та близько 17.10 год знаходився за адресою: вул. Єфімова, 13 в м. Одесі та побачивши підозрілого чоловіка, віком 30-35 років худорлявої статури в руках якого була картонна коробка з написом «Нова пошта». Вказаний громадянин побачивши їх почав поводити себе дуже підозріло, тому було вирішено його зупинити. Потім було викликано СОГ на лінію «102», які прибули орієнтовно через пів години. Під час проведення слідчих дій з ОСОБА_5 працівники поліції фізичної сили не застосовували, погроз в його адресу, або іншого психологічного тиску не здійснювалось.

- ОСОБА_7 вказав, що 09.07.2022 перебуваючи в м. Одес, вул. Єфімова, 13 близько 17.20 було зупинено ОСОБА_5 у якого в подальшому виявлено наркотичну речовину. Після прибуття СОГ на місце події було проведено слідчі дії під час яких вилучено наркотичний засіб та останнього доставлено до відділу поліції.

- ОСОБА_9 вказала, будучи слідчим у кримінальному проваджені за ознаками ст. 307 ч.1 КК Україниза місцем мешкання ОСОБА_5 проведено обшук, який фіксувався на відеокамеру, потім нею було складено протокол про затримання особи підозрюваної у скоєні злочину злочину, під час ознайомлення з протоколом ОСОБА_5 заявив, що з протоколом ознайомлений, але не згодний із змістом.

- ОСОБА_10 вказала, що приблизно в липні 2022 року перебуваючи на добовому чергуванні в складі слідчо-оператвної групи отримала повідомлення зупинення громадянина чоловічої статі по вул. Єфімова в м. Одесі, у якого ймовірно при собі є наркотичні речовини. Виїхавши на місце події було допитано чоловіка, який представився як ОСОБА_5 який повідомив, що знайшов не офіційний заробіток, який полягає в доставці посилок. Того ж дня його поросили забрати посилку з поштомату ТОВ «Нова Пошта». Свідок заперечила здійснення будь-якого тиску стосовно нього.

Ч. 1 ст. 373 КК України передбачено кримінальну відповідальність за примушування давати показання при допиті шляхом незаконних дій з боку прокурора, слідчого, дізнавача або працівника підрозділу, який здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Об`єктивна сторона злочину як спеціального виду перевищення влади характеризується активною поведінкою - діями, які здійснюються: а) у такий спосіб, як примушування; б) у певній обстановці (при допиті); в) незаконно; г) для отримання від особи показань. Отже, за ст. 373 КК карається злочин з формальним складом, який визнається закінченим із моменту вчинення дій, зазначених у ст. 373 КК України.

Злочин вчиняється у такий спосіб, як примушування, що передбачає вчинення незаконного впливу (тиску) на допитувану особу, внаслідок якого порушуються її права й обмежується свобода волевиявлення. Найбільш поширеним способом примушування до давання показань є погроза. Примушування до давання показань здійснюється лише у певній обстановці при допиті, тобто при здійсненні такої слідчої дії, яка полягає в одержані показань у певних учасників кримінального провадження і фіксації їх у протоколі допиту.

Дії, шляхом яких здійснюється примушування, повинні мати незаконний (протиправний) характер. Тому відповідальність за ст. 373 КК України виключається, якщо для одержання необхідних показань використовуються різного роду тактичні та психологічні прийоми допиту, які: а) або прямо передбачені законом (наприклад, ознайомлення з нормами закону про наслідки щодо щирого каяття чи відшкодування збитків, попередження про відповідальність за відмову від давання або за давання завідомо неправдивих показань); б) або не суперечать його приписам (наприклад, створення перебільшеного уявлення у допитуваного щодо поінформованості слідчого).

За ч.2 ст. 373 КК України караються ті самі дії, якщо вони поєднані, із застосуванням насильства або із знущанням над особою.

Насильство як спосіб примушування до давання показань за ч.2 ст. 373 КК України може бути як психічним так і фізичним.

Суб?єктивна сторона злочину передбачає лише прямий умисел і спеціальну мету примусити і в такий спосіб отримати необхідні для винного показання від допитуваної особи.

Суб?єкт злочину спеціальний - слідчий, прокурор, тобто така уповноважена службова особа, яка за законом має право здійснювати досудове розслідування або тимчасово призначена виконувати ці функції в установленому законом порядку.

В ході досудового розслідування, проведено ряд слідчих (розшукових) дій направлених на отримання доказів, які б вказували на примушування давати показання ОСОБА_5 , при допиті шляхом незаконних дій з боку слідчого, працівника підрозділу, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, поєднані із застосуванням насильства або із знущанням над особою, однак відомостей щодо протиправної діяльності співробітників поліції здобуто не було.

Таким чином, слід прийти до висновку про відсутність в діях оперативних співробітників поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 об`єктивної сторони злочину так-як слідчі та процесуальні дії за ст. 307 КК України проводились з ОСОБА_5 слідчим відділу поліції №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, які приїхали за повідомленням а лінію «102» та фактично здійснювали подальше досудове розслідування.

Зокрема під час досудового розслідування ОСОБА_5 взагалі відмовився від підписання протоколу обшуку та висловив незгоду з змістом протколу про його затримання, що в свою чергу вказує на можливість безперешкодного використання своїх прав, визначених законодавством України не свідчити проти себе та обставини події.

Вищевказане виключає суб`єктивну сторону злочину з боку оперативних співробітників поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , щодо примусу отримати необхідні показання від ОСОБА_5 .

На основі зібраних доказів, слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, слід прийти висновку, що слідчим в повній мірі дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, що не викликає жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, при проведенні досудового розслідування та при закритті кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до висновку, що доводи особи, яка подала скаргу, стосовно неповноти проведенного досудового розслідування не заслуговують на увагу, оскільки останнім у скарзі не наведено достатнього обґрунтування щодо такої правової позиції.

Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах справи. Доводи скаржника перевірені у повному обсязі.

Враховуючи те, що в ході розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , не знайшли підтвердження факти порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.303, 304, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві від 27.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000051 від 19.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 373 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1