Справа № 401/1844/25
Провадження № 1-кп/401/253/25
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2025 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Світловодську в дистанційному режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває вищезазначений обвинувальний акт.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2025 року відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено судом до 18 грудня 2025 року включно.

До збігу вказаного строку суд позбавлений можливості завершити судовий розгляд в зв`язку з необхідністю завершення судово психологічної експертизи.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор клопоче про продовження дії обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як ризики, наявність яких встановлено при його обранні , передбачені п.п. 1 , 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не змінились. Зазначає, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, місце перебування якої йому відоме, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведене свідчить про недостатність застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів, так як вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений проти клопотання прокурора заперечив, вважає, що він може перебувати під домашнім арештом, оскільки не становить суспільної небезпеки.

Захисник обвинуваченого підтримала позицію свого підзахисного.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії нетяжких , за який кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років позбавлення волі .

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При обранні під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Зокрема було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 чітко усвідомлює, що він вчинив злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи із застосуванням насильства, що дає підстави вважати, що з метою уникнення від відповідальності за злочин, за вчинення якого передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також він є обізнаним щодо показів потерпілої та свідків, які викривають його у вчиненні злочину, в зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне може фізично чи психологічно впливати на них. Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, частина територій України є тимчасово окупована та відповідно непідконтрольна правоохоронним органам України, і підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину, відсутність стійких соціальних зв`язків, має реальну можливість виїхати на непідконтрольну територію, навіть за відсутності в нього належних документів. Викладене дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів суду.

Також наявні об`єктивні відомості про те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та наразі за обвинуваченням ОСОБА_5 у Коростенському міськрайонному суді Житомирської області на розгляді перебувають обвинувальні акти по кримінальному провадженню № 0000448 від 01.10.2021 за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК та по кримінальному провадженні № 0000581 від 06.11.2022 за ч. 2 ст. 307 КК України, що свідчить про те, що ОСОБА_5 відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а тому є достатні підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення.

Встановлені обставини давали слідчому судді підстави визнати, що у справі існують ризики, передбачені п.1, п. 3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність встановлених ризиків для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, встановлені обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілу та свідків, продовжити злочинну діяльність, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а тому вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З підстав п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вирішує питання про визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 31 січня 2026 року включно.

Копію ухвали направити до Кропивницького слідчого ізолятора для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 05 днів з дня її проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1