Провадження № 1-кс/202/8838/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

05 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, яке подано у кримінальному провадженні № 0001279 від 02.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль «Infiniti Q50» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 та яким керував ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що 02.11.2025 о 13:10 водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Infiniti Q50» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Поштовій виїхав в Індустріальному районі міста Дніпра, під час обгону допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину справа наліво відносно руху автомобіля у невстановленому для переходу місці. Внаслідок ДТП пішохід загинув на місці події.

За даним фактом 02 листопада 2025 року було розпочате досудове розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України.

02 листопада 2025 року під час проведення огляду місця пригоди був вилучений автомобіль «Infiniti Q50» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , який направлено для зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області.

Того ж дня автомобіль «Infiniti Q50» реєстраційний номер НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання перетворенню, псуванню, знищенню, пошкодженню, приховуванню, зникненню, втрати, використанню, пересуванню, передачі, відчуженню речового доказу, проведення судових експертиз виникла потреба в накладенні арешту на автомобіль відповідно до статті 170 КПК України.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що всі слідчі дії, зокрема слідчий експеримент та авто-технічна експертиза проведені, органом досудового розслідування про підозру нікому не повідомлено, крім того клопотання подано через один місяць після тимчасового вилучення майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею установлено, що 02 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 0001279 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання 02.11.2025 року був вилучений автомобіль «Infiniti Q50»

Постановою слідчого від 02.11.2025 року зазначений автомобіль був визнаний речовим доказом.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що автомобіль «Infiniti Q50» відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

При цьому існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а його володілець є особою, яка заінтересована у кримінальному провадженні.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль «Infiniti Q50» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Доводи представника власника майна щодо звернення прокурора з клопотанням про арешт майна з пропуском установленого строку самі по собі не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.

Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Перелік підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна визначений статтею 173 КПК України.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії.

Таким чином слідчий суддя (суд) при вирішенні клопотання про арешт майна має керуватися, перш за все, нормами інституту арешту майна (глава 17 КПК «Арешт майна»).

Слідчий суддя також відзначає, що положення частини 5 статті 171 КПК України у взаємозв`язку із положеннями частини 1 статті 169 КПК України визначають тривалість законного перебування (утримання) чужого майна в розпорядженні сторони обвинувачення (слідчого, прокурора).

Будь-яке подальше перебування та утримання майна слідчим, прокурором (поза межами встановленого процесуального строку та часу, після спливу якого необхідно негайно повернути майно) є таким, що не має правових підстав та є втручанням в право власності особи, якій належить це майно, без законних на те підстав.

Водночас указані порушення речових прав не можуть нівелювати доказове значення майна, що відповідає критеріям речового доказу, перешкоджати досягненню цілей й завдань кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя повинен розглянути та вирішити клопотання по суті в залежності від того, яке це майно має значення у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя бере до уваги, що в даному випадку на поштовому конверті міститься відмітка про направлення клопотання про арешт майна - 03.11.2025.

Автомобіль, арешт на який просить накласти прокурор, виступав знаряддям кримінального правопорушення, внаслідок якого загинув пішохід. Згідно з протоколом огляду місця пригоди автомобіль містить ряд пошкоджень, які характерні для дорожньо-транспортної пригоди, і які можуть вказувати на її механізм.

Отже, на переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника та володільця цього майна, арешт не матиме негативних наслідків, оскільки досудового розслідування на цей час не завершено та остаточне рішення за результатами досудового розслідування не прийнято.

Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню автомобіля «Infiniti Q50» реєстраційний номер НОМЕР_1 чи псування, перетворення, знищення наявних ньому слідів, на цей транспортний засіб необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Infiniti Q50» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 та яким керував ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_9