Справа 127/995/26
Провадження 1-кс/127/464/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000194 внесеного до ЄРДР 11.06.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білки, Іллінецького району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000194 внесеного до ЄРДР 11.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до наказу директора Державного підприємства «Гайсинський лісгосп» № 133 від 01.11.2006 ОСОБА_4 призначено на посаду майстра лісу Ситківецького лісництва з 01.11.2006, у зв`язку з штатними змінами.

Із майстром лісу ОСОБА_4 01.11.2006 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, згідно якої останній, як працівник, який займає посаду чи виконує роботу на посаді майстра лісу обходу №2 Ситківецького лісництва безпосередньо пов`язану із збереженням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосування у процесі виробництва переданих йому цінностей приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених цінностей у зв`язку з чим зобов`язується: дбайливо ставитися до цінностей і вживати заходи до запобігання завдання їм шкоди; своєчасно інформувати Адміністрацію про всі обставини, які загрожують ввіреним йому цінностей. Підставою для притягнення Працівника до матеріальної відповідальності є матеріальна шкода, заподіяна розкраданням, нестачею, умисним знищенням або псування матеріальних цінностей, а також їх знищення або зіпсуттям через недбалість, що підтверджується інвентаризаційними документами.

Відповідно до ст. 89 Лісового кодексу України охорону і захист лісів на території України здійснюють: державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління та лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів.

Відповідно до Положення «Про державну лісову охорону», затвердженого Постановою КМУ № 976 від 16.09.2009, керівник, головний лісничий, інженери відділу (сектору) всіх категорій, лісничий, помічник лісничого, старший майстер лісу, майстер лісу підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагенствами, входять до складу державної лісової охорони.

На підставі вимог п. 4 ч. 1 ст. 93 Лісового кодексу України на майстра лісу ОСОБА_4 , як працівника лісової охорони, покладаються обов`язки щодо запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасного виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

При реалізації зазначених вище повноважень, згідно з вимогами ст.19 Конституції України, як службова особа державної лісової охорони, ОСОБА_4 зобов`язаний був діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, законами України та іншими діючими нормативно-правовими актами, у тому числі й керівними документами Держлісагенства та Положенням «Про державну лісову охорону» щодо припинення, запобігання та не допущення лісопорушень.

Окрім того, майстер лісу ОСОБА_4 , відповідно до «Посадової інструкції майстра лісу», із якою він ознайомлений під особистий підпис, безпосередньо здійснює охорону лісів на території довірених їм обходів.

У своїй практичній діяльності майстер лісу здійснює державний контроль за додержанням всіма лісокористувачами, власниками лісів та іншими юридичними і фізичними особами лісового законодавства, тобто наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та відповідно є службовою особою.

Так, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді майстра лісу обходу №2 Ситківецького лісництва ДП «Гайсинський лісгосп», відповідно до «Посадової інструкції майстра лісу», із якою він ознайомлений під особистий підпис, згідно відповідних пунктів здійснює наступне:

п. 2.3. майстер лісу запобігає злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового господарства та використання лісових ресурсів;

п. 2.5. майстрові лісу забороняється відлучатися зі свого обходу без дозволу безпосереднього керівника, за виключенням випадків надання допомоги сусідньому майстру лісу;

п. 2.8. майстер лісу зобов`язаний добре знати в своєму обході: границі обходу; ділянки, особливо небезпечні в пожежному відношенні, у відношенні самовільних рубок і інших порушень; місце рубок і інших лісових промислів;

п. 2.9. майстер лісу повинен оглядати свій обхід щоденно, приділяючи найбільше уваги місцям небезпечним у відношенні самовільних рубок і інших лісопорушень;

п. 3.1. майстер лісу здійснює контроль за правильністю користування лісом, охороною і захистом лісу на закріплених лісогосподарських дільницях;

п. 3.8. майстер лісу бере участь у відведенні й таксації лісосік, оглядає місця рубань, заготівлі лісоматеріалів, лісонаджень, відведення під підсочку;

п. 3.9. майстер лісу здійснює державний контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісів, що перебувають у користуванні, оренді підприємств, організацій, закладів, сільськогосподарських підприємств та громадян (незалежно від форм власності), що займаються веденням лісового господарства;

п. 3.10. майстер лісу не повинен допускати крадіжок лісу і інших самовільних користувань лісом, переробки деревини;

п. 5.1 майстер лісу зобов`язаний не допускати порушень лісозаготівельниками і іншими громадянами Правил відпуску деревини на пні в лісах України, до яких відносять: рубка дерев на непризначених для цього ділянках, рубка без лісорубного квитка (ордера), або не в такій кількості і не тих дерев, що зазначені в матеріалах відведення, а також пошкодження цих дерев до ступеня припинення росту; рубка буреломних, вітровальних, сухостійних дерев без лісорубного квитка (ордера);

п. 5.2. майстер лісу всяку рубку зобов`язаний допускати тільки при отримані визначеної форми письмового розпорядження майстра лісу, що являється частиною лісорубного квитка;

п. 5.7. майстер лісу за допуск по будь-яких письмових чи усних дозволах рубки без вказаного «Розпорядження майстра лісу» і побічних користувань без встановленої форми «лісового квитка», притягується до дисциплінарної чи судової відповідальності в залежності від обставин справи, а заготовлена по цих дозволах деревина і інша продукція рахується самовільно заготовленою і підлягає конфіскації;

п. 8.4. майстер лісу має право зупиняти на території лісового фонду транспортні засоби та проводити огляд транспортних засобів, знарядь, добутої деревини та інших продуктів лісу;

п. 8.6. майстер лісу має право вилучати у встановленому порядку у громадян і юридичних осіб, які порушили лісове законодавства, документи, добуту деревину та інші продукти лісу, знаряддя їх добування, а також транспортні засоби, що були знаряддям правопорушення;

п. 8.7. майстер лісу має право надсилати у відповідні державні органи матеріали про притягнення осіб, які порушили лісове законодавства, до дисциплінарної, адміністративної і кримінальної відповідальності;

п. 9.1. майстер лісу відповідає за охорону і захист лісу від самовільних рубок та інших порушень лісового законодавства;

п. 9.11. майстер лісу несе матеріальну відповідальність за збереження біотехнічних споруд, матеріалів і цінностей, які знаходяться в обході.

Так, ОСОБА_4 являючись службовою особою державного підприємства ДП «Гайсинський лісгосп», являючись матеріально відповідальною особою за ввірені йому лісові ресурси у обході №2 Ситківецького лісництва ДП «Гайсинський лісгосп», неналежно виконуючи покладені на нього службові обов`язки, визначені посадовою інструкцією майстра лісу, щодо охорони лісів у ввіреному йому обході №2, внаслідок не здійснення щоденного огляду лісових ділянок розташованих в даному обході №2, у період з 25.12.2020 по 06.06.2021, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 06.06.2021, допустив незаконну порубку невстановленими досудовим розслідуванням особами 230 дерев у кварталі 10 виділі 9 Ситківецького лісництва ДП «Гайсинський лісгосп», у період з 05.11.2020 по 06.06.2021, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 06.06.2021, допустив незаконну порубку невстановленими досудовим розслідуванням особами 17 дерев у кварталі 13 виділі 4 Ситківецького лісництва ДП «Гайсинський лісгосп», у період з 10.12.2020 по 06.06.2021, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 06.06.2021, допустив незаконну порубку невстановленими досудовим розслідуванням особами 31 дерева у кварталі 14 виділі 3 Ситківецького лісництва ДП «Гайсинський лісгосп».

Крім того, майстер лісу ОСОБА_4 , внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, до моменту проведення 07.06.2021 раптової перевірки обходу №2 Ситківецького лісництва ДП «Гайсинський лісгосп», під час якої і були виявлені зазначені факти незаконної вирубки 278 дерев різних порід у кварталі 10 виділі 9, кварталі 13 виділі 4 та кварталі 14 виділі 3 Ситківецького лісництва, у встановленому законом порядку, жодним чином не повідомляв керівництво ДП «Гайсинський лісгосп» та правоохоронні органи про зазначені самовільні рубки дерев у лісі, у ввіреному йому обході №2.

У відповідності до висновку експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи №2367/23-21 від 10.10.2024 загальний розмір шкоди, заподіяної лісовому господарству внаслідок незаконної рубки дерев у кварталі 10 виділі 9, кварталі 13 виділі 4 та кварталі 14 виділі 3 Ситківецького лісництва ДП «Гайсинський лісгосп» становить 1 261 268,78 грн.

З урахування викладеного, внаслідок неналежного виконання майстром лісу обходу №2 Ситківецького лісництва ДП «Гайсинський лісгосп» ОСОБА_4 , як службової особи, своїх обов`язків через несумлінне ставлення до них, було допущено незаконну вирубку 278 дерев різних порід та діаметрів, невстановленими досудовим розслідуванням особами, у кварталі 10 виділі 9, кварталі 13 виділі 4 та кварталі 14 виділі 3 Ситківецького лісництва ДП «Гайсинський лісгосп», чим заподіяно лісовому господарству шкоду на загальну суму 1 261 268,78 гривень, що відповідно до примітки 4 ст. 364 КК України, являється тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

З огляду на вищеописані обставини, а також беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, 12.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення. Такі обставини підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- повідомленням ДП «Гайсинський лісгосп» від 11.06.2021 про вчинення кримінального правопорушення та актом раптової перевірки Ситківецького лісництва від 11.06.2021;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

- матеріалами отриманими під час тимчасового доступу до документів Філії «Гайсинське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» від 09.06.2023;

- посадовою інструкцією майстра лісу Ситківецького лісництва ДП «Гайсинський лісгосп» ОСОБА_4 ;

- висновком експерта №2367/23-21 від 10.10.2024 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи;

- іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку, у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Відповідно до частини 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Таким чином встановлено ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, на даний час не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому останній, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків злочину.

Таким чином встановлено ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків.

Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п. 4, 5 ст 177 КПК України.

Таким чином, стороною обвинувачення надано докази обставин, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні .

У зв`язку з вищевикладеним, з метою забезпечення об`єктивного, повного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, є доцільним обрати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утриматися від спілкування з свідками;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, разом з тим по кримінальному провадженню існують ризики передбачені статтею 177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід, при цьому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання слідчого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 179 КПК України, передбачає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимог ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Разом з тим, приписами ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, одружений, утриманців не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_4 дієвого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім та зможе запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 179, 194, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, тобто до 12 березня 2026 року включно, в межах строків досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 12 березня 2026 року включно.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, зазначених у даній ухвалі, до останнього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 здійснює слідчий, який проводить досудове розслідування кримінального провадження, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурор.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя