печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001206, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2025 у справі № 757/30908/25-к в межах кримінального провадження № 0001206 від 01.11.2024, що вилучено за результатами проведення обшуку від 17.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон Iphone 13, SH: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із сім-карткою: НОМЕР_4 ;

-грошові кошти у розмірі 20 967 доларів США;

-грошові кошти у розмірі 600 євро.

Обґрунтовуючи клопотання, представник власника майна вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001206 від 01.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. 17.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.06.2025 у справі № 757/25947/25-к проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті зазначеного обшуку було виявлено та вилучено, зокрема вищевказане майно, на яке надалі було накладено арешт. Заявник зазначає, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не повідомлено про підозру та ухвала про накладення арешту не містить будь-якого посилання на вчинення власником майна будь-яких дій, що пов?язані безпосередньо із подією кримінального правопорушення за фактом якого здійснюється досудове розслідування. Таким чином, на думку адвоката, вказане свідчить про те, що накладення арешту на майно відбулось за відсутності належних правових підстав. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, водночас, вилучене майно за своїми характеристиками та змістом не має жодних ознак речових доказів у розумінні ст. 98 КПК України. Також ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, якою надано дозвіл на проведення обшуку, було визначено конкретний перелік речей та документів, які підлягали вилученню. Однак орган досудового розслідування грубо порушив вимоги даної ухвали та вилучив особисте майно ОСОБА_4 , яке не стосується предмета розслідування. При розгляді клопотання прокурора слідчим суддею не наведено жодної аргументації щодо зв?язку вилучених коштів із обставинами провадження, а також не встановлено належної правової підстави для їхнього арешту. Водночас, відповідно до декларації ОСОБА_4 за 2023 рік, поданої 20.05.2025, зазначені грошові кошти є офіційно відображеними у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи клопотання, адвокат просить скасувати накладений арешт з огляду на необґрунтованість застосування такого заходу забезпечення, оскільки арешт призвів до безпідставного обмеження права власника на володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Представником власника майна - адвокатом ОСОБА_5 подано до суду заяву про розгляд клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна без її участі, просить задовольнити клопотання в повному обсязі.

Прокурор, слідчий у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду клопотання у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КК України.

Разом з тим, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надіслав на адресу суду заперечення на клопотання про скасування арешту майна, в яких зазначив, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0001206 від 01.11.2024.

Досудовим розслідуванням установлено факти розтрати посадовими особами Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний проектний інститут» грошових коштів в особливо великих розмірах, вчинене шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, а саме через фіктивне працевлаштування громадян України на посади в критично важливе для ЗСУ підприємство з послідуючим бронюванням цих осіб.

Відповідно до зібраних, в ході досудового розслідування, матеріалів, інформації оперативних працівників, слідством установлено, що до організації вказаного протиправного механізму з фіктивного працевлаштування до Державного підприємства МО України «Центральний проектний інститут» (, юридична та фактична адреса: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5А), може бути причетний, зокрема, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займає посаду радника директора ДП МОУ «ЦПІ» з юридичних питань.

Зять ОСОБА_4 ОСОБА_7 фіктивно працевлаштований ДП МОУ «ЦПІ», фактично займається діяльністю не пов?язаною з діяльність підприємства та має бронювання від призову на військову службу під час мобілізації. Крім того, встановлено працівників підприємства, які за наявними даними, фіктивно працевлаштовані в ДП МОУ «ЦПІ» та отримали безпідставне бронювання в РТЦК та СП.

Прокурор вказує, що майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 має істотне значення для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Також прокурор звертає увагу, що за наслідками апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2025 у справі № 757/30908/25-к, Київським апеляційним судом вказану ухвалу залишено без змін, апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - без задоволення.

Враховуючи викладене, прокурор Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора просить відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

Також прокурором ОСОБА_6 подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, письмові заперечення прокурора із долученими до них документами, слідчий дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Так, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування , за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001206 від 01.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2025 у справі № 757/30908/25-к накладено арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучено 17.06.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на мобільний телефон Iphone 13, SH: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із сім-карткою: НОМЕР_4 ; грошові кошти у розмірі 20 967 доларів США; грошові кошти у розмірі 600 євро.

При прийнятті рішення про накладення арешту слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно ОСОБА_4 з огляду на те, що це майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Водночас у клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 30.06.2025.

Щодо доводів заявника про те, що грошові кошти офіційно відображені в декларації ОСОБА_4 , слід зазначити, що декларація подана за 2023 рік і сама по собі не підтверджує законність походження конкретних грошових коштів та, відповідно, слідчий суддя не може дійти висновку про необґрунтованість накладеного арешту чи невідповідність коштів критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України.

В свою чергу, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2025 у справі № 757/30908/25-к, якою накладено оскаржуваний арешт, була предметом перегляду колегії суддів Київського апеляційного суду. Так, ухвалою від 20.10.2025 перевірялися доводи, якими представник наразі обґрунтовує вказане клопотання про скасування арешту майна.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону та слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному провадженні триває та з метою забезпечення збереження речових доказів існує необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, копії документів, долучені представником власника майна до клопотання, не спростовують обґрунтованої підозри в тому, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1