Провадження № 1-кп/537/402/2025
Справа № 537/7678/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2025 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0000574 від 14.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, українець, громадянин України, який має середню освіту, офіційно не працюючий, не одружений, не маючий на утриманні неповнолітніх, непрацездатних осіб, інвалід 2 групи, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності:

26.05.2025 постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 173-2 КпАП до штрафу у розмірі 1020 грн;

03.09.2025 постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 173-2 КпАП до штрафу у розмірі 1020 грн.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, тобто у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, за наступних обставин:

Встановлено, що Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі - Стамбульська конвенція) від 11.05.2011 в п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає спільно однією сім`єю, разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, у період часу з 16 квітня 2025 року по 13 вересня 2025 року ОСОБА_5 діючи умисно, в порушення приписів ст. 28 Конституції України, згідно з якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, ст. 29 Конституції України, яка передбачає, що кожна людина має право на особисту недоторканість, в порушення вимог Закону умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 ,з якою спільно проживає однією сім`єю, яке має істотний психотравмуючий характер, обумовлює накопичення переживань, гідності та образи, призвело до зниження та нестійкості настрою, появу психосоматичних змін (погіршення сну), погіршило соціальне функціонування та якість життя потерпілої, порушило усталені соціальні зв`язки та створило психологічні перешкоди здійснення повсякденного життя, які обумовили формування негативних психоемоційних переживань та змін, чим заподіяли потерпілій психологічні (моральні) страждання.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановами Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.05.2025 у справі № 537/3008/25 та відповідно від 03.09.2025 у справі № 537/4994/25.

Зокрема, 16 квітня 2025 року близько 21 год. 05 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 фізичне домашнє насильство, що полягало у шарпанні та хапанні за шию, чим завдав фізичного болю, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Крюківського районного суду Полтавської області від 26.05.2025 ОСОБА_5 за вказане вище адміністративне правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладене стягнення у виді штрафу 1020 грн.

Крім цього, 16 липня 2025 близько 16 год. 19 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 фізичне домашнє насильство, що полягало у хапанні за шию потерпілої, чим завдав шкоди фізичному здоров`ю, внаслідок чого потерпіла відчула біль, підвищився тиск, серцебиття, тобто була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Крюківського районного суду Полтавської області від 03.09.2025 ОСОБА_5 за вказане вище адміністративне правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладене стягнення у виді штрафу 1020 грн.

Крім цього, 13.09.2025 близько 12 год. 59 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи систематично, знову умисно вчинив щодо своєї матері психологічне насильство, а саме: під час сварки в будинку з ОСОБА_4 , ображаючи її нецензурною лайкою, словесними образами, погрожуючи фізичною розправою, принижуючи останню, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 ..

Крім цього, 13.09.2025 близько 14 год. 36 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи систематично, знову умисно вчинив щодо своєї матері психологічне насильство, а саме: під час сварки в будинку з ОСОБА_4 , ображаючи нецензурною лайкою, словесними образами, погрожуючи фізичною розправою, принижуючи останню, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 ..

Таким чином, ОСОБА_5 умисно систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , що призвело відповідно до висновку психолога до психологічних страждань ОСОБА_4 та до психотравмуючих наслідків для потерпілої, тимчасового погіршення її психоемоційного стану, підвищеній тривожності, емоційному виснаженню, почуттю напруги та небезпеки.

Своїми умисними діями, що виразились у домашньому насильстві, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням. При цьому обвинуваченому було в повній мірі роз`яснено наслідки такого порядку судового розгляду кримінального провадження.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти скороченого порядку розгляду справи, від надання показань в якості потерпілої відмовилась, підтвердивши обставини вчинення домашнього насильства відносно неї з боку сина ОСОБА_5 , покарання винести на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно вчинив злочин при обставинах, які правильно вказані в обвинувальному акті. Щиро розкаюється в скоєному, прохає його суворо не карати та запевняє, що більше злочинів вчиняти не буде.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..126-1 КК України вина останнього повністю підтверджується крім показань самого обвинуваченого також іншими доказами по справі: постановами Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.09.2025 та 26.05.2025, 23.10.2025, згідно яких ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністратвиного правопорушення за ч. 3 ст. 173-2 КпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1020 грн.; висновком психолога від 25.11.2025.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_5 , згідно вимоги ДІТ МВС України раніше притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом 2 групи по зору, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_5 покарання за ст..126-1 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Враховуючи думку прокурора щодо призначення покарання, який вважає визначити покарання обвинуваченому в межах мінімальної санкції частини статті КК України у виді 1 року пробаційного нагляду з покладанням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України з проходженням програми для кривдників, передбачених ст. 91-1 КК України, думку потерпілої, думку обвинуваченого, встановлені обставини справи, наявність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає, що виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень можливі без реального відбуття обвинуваченим покарання, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим кримінальним правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

Розмір витрат на залучення експерта та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відсутні.

Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався та прокурор не висловлював думки щодо даного питання під час судових дебатів.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , ст.66,67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді 1 року пробаційного нагляду з покладанням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ст.91-1 КК України зобов`язати ОСОБА_5 пройти програму для кривдників.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1