ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1686/25
Провадження №1-кп/477/460/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай Миколаївського (в минулому Жовтневого, Вітовського) району Миколаївської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , за невстановлених в ході досудового розслідування та під час судового розгляду обставин, придбав ручну гранату РГН та ручну осколкову гранату типу Ф-1, які став зберігати без передбаченого законом дозволу за своїм місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 . 19 травня 2025 року приблизно о 20.40год. обвинувачений, перебуваючи у с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області, привів гранату РГН у бойовий режим, здійснюючи погрози мешканцям зазначеного населеного пункту, один з яких, в ході боротьби з обвинуваченим, викинув зазначену гранату, яка в подальшому здетонувала. 20 травня 2025 року за місцем проживання обвинуваченого було виявлено та вилучено корпус осколкової гранати типу Ф1 із запобіжним важелем підривача типу УЗРГМ.

Крім того, обвинувачений за невстановлених досудовим розслідуванням та під час судового розгляду обставин, перебуваючи в с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс масою 376, 917г., який переніс до свого місця проживання, де почав незаконно зберігати з метою особистого вживання без мети збуту, до його виявлення та вилучення під час обшуку 20 травня 2025 року.

Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно, зберігав за своїм місцем проживання канабіс, який тижні за два до обшуку знайшов на околиці села та приніс додому, де зберігав для власного вживання, а також дві гранати, які колись йому дав його друг (нині покійний), приблизно за два місяці до викладених у обвинувальному акті подій. Одна граната типу Ф-1 підірвалась під час суперечки з мешканцями села, а друга була виявлена під час обшуку. У вчиненому розкаюється, просив дати шанс на виправлення та суворо не карати.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в частині обвинувачення його за ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 162 КК України виділені в окреме провадження.

За згодою прокурора, обвинуваченого та захисника, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, а також у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та правильну кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком та тяжкими злочином, обвинувачений раніше не судимий, на обліку лікаря нарколога або лікаря-психіатра не перебуває, дані, які б негативно характеризували обвинуваченого, відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість та обставини вчинення кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі у межах для цих видів покарання, передбачених у санкціях ч.1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України, вважаючи саме таку міру покарання необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, визнання ним вини та щирого каяття, з урахуванням позиції прокурора та захисника, суд приходе до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

На підставі ст. 100 КПК України речовими доказами слід розпорядитись наступним чином: наркотичний засіб канабіс вагою 376,917г; дві рослини роду конопель; металеве кільце та металевий стержень від запалювача бойової гранати; запобіжний важіль; металеві і полімерні уламки; корпус гранати Ф1; запчастини підривача УЗРГМ, передані на зберігання до камери схову при ВП№4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, слід знищити.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню підтверджені прокурором витрати на залучення експерта в сумі 16045,20грн.

Відповідно до протоколу затримання обвинувачений був затриманий 20 травня 2025 року. Ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2025 року до обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз - ухвалою Вітовського районного суду Миколаївської області від 19 серпня 2025 року по 17 жовтня 2025 року.

У зв`язку із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, останній підлягає звільненню з-під варти.

У разі скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, строк покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту його затримання на виконання вироку та на підставі ст. 72 КК України в строк покарання обвинуваченому підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з дня затримання з 20 травня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309 КК України та ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

за ч.1ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_3 з-під варти звільнити.

Речові докази у справі: наркотичний засіб канабіс вагою 376,917г; дві рослини роду конопель; металеве кільце та металевий стержень від запалювача бойової гранати; запобіжний важіль; металеві і полімерні уламки; корпус гранати Ф1; запчастини підривача УЗРГМ, передані на зберігання до камери схову при ВП№4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 16045 (шістнадцять тисяч сорок п`ять)грн 20коп.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду в частині звільнення обвинуваченого з-під варти підлягає негайному виконанню.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1