Справа180/1546/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002342 від 26.08.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червоногригоровка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час загальної мобілізації, який на час скоєння кримінального правопорушення перебував на посаді гранатометника 3-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 7-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді гранатометника

3-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 7-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, у військовому званні солдат, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 19 травня 2024 року був відсутнім на шикуванні під час перевірки особового складу, тобто не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_2 НГУ, за адресою: АДРЕСА_2 , звідки прибув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де з того часу проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки, 12.12.2024 ОСОБА_5 не був затриманий працівниками поліції та переданий працівнику ВСП для подальшого доставлення до військової частини НОМЕР_2 НГУ.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю, просив суд суворо не карати, має намір продовжувати військову службу.

Винуватість ОСОБА_5 підтверджується сукупністю досліджених письмових у кримінальному провадженні:

- Листом військової частини НОМЕР_2 № 18/7/1-4393 від 7.06.2024 р. на адресу директора територіального управління ДБР, розташованого в м. Києві , яким надіслані повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та матеріали службового розслідування щодо ОСОБА_5 .

- Повідомленням від 13.02.2024 р. № 18/7/1-1261 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Цим повідомленням командир військової частини НОМЕР_2 повідомив територіальне управління ДБР, розташованого у АДРЕСА_2 про дії солдата ОСОБА_5 , в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

- витягом з наказу № 7 від 05.01.2024 року командира військової частини НОМЕР_2 відповідно до якого зараховано до списків особового складу ВЧ солдата ОСОБА_5 з 5 січня 2024 року.

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.05.2024 р. № 157. З цього наказу вбачається, що ОСОБА_5 вважається таким, що з 19.05.2024р. не прибув на службу а місце перебування його не відоме.

- витягом з наказу командира ВЧ № 165 від 29.05.2024 року відповідно до якого припинено виплату грошового забезпечення ОСОБА_5 з 19 травня 2024 року як такому, який не прибув на місце служби та безпідставно відсутній більше ніж 10 діб.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України вищевказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом, підтверджується сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КПК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинений злочин відноситься до категорії тяжких.

ОСОБА_5 одружений, утриманців не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, характеризується за місцем проживання посередньо, за місцем служби негативно, протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно ст.. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.

Суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, вважає за не можливе звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Строк покарання рахувати з моменту затримання.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 з моменту затримання, тобто з 31 липня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою на гаупвахті.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору, захиснику, надсилається обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1