УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , з неповною середньою освітою, уродженця с. Удачне АРК, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

в кримінальному провадженні № 0001293,

УСТАНОВИЛА:

07.11.2025 слідча ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 12.11.2025, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим.

При цьому визначені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні продовжують існувати.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання, оскільки вважали недоведеним існування ризику переховування від органів досудового розслідування та впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, зважаючи на його статус військовослужбовця та бажання продовжити службу.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню із наступних підстав.

СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001293 від 22.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

12 червня 2025 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 615 КПК України.

12 травня 2025 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_6 , всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою систематичного отримання прибутку, здійснював незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну методом з руку у руки.

ЄРДР № 0001357.

ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою власної наживи за встановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 19.09.2024, незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін масою 10,019 г, яку у невстановленому місці розфасував у п`ять згортків з фольги та зберігав з метою незаконного повторного збуту.

19.09.2024, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_8 (особа із зміненими анкетними даними), з використанням власного мобільного телефону здійснив дзвінок до ОСОБА_7 , в ході якого відбулась розмова щодо збуту психотропної речовини обіг якої обмежено амфетаміну в кількості 50 г, за грошові кошти в сумі 15000 грн, в ході якої ОСОБА_7 , повідомив для ОСОБА_8 , що до нього зателефонує його знайомий та повідомить про час та місце зустрічі на що останній погодився.

В подальшому цього ж дня за вказівкою ОСОБА_7 , на мобільний телефон ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 , та повідомив про час та місце зустрічі, а саме те що йому потрібно приїхати близько 15:00 год., на територію АЗС «WOG», що на кільці при в`їзді в м. Хмельницький, зі сторони селища Ярмолинці, Хмельницького району, на 192-му кілометрі автодороги Н03 «Житомир-Чернівці», на що ОСОБА_8 , погодився.

В подальшому, ОСОБА_8 , діючи відповідно до вказівки ОСОБА_6 , того ж дня о 14:55 год., прибув до обумовленого місця.

Далі 19.09.2024, о 15:09 год., на мобільний телефон ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що останньому необхідно підійти на територію АЗС «БРСМ», яка знаходиться навпроти раніше обумовленого місця, а саме на виїзді з кільця в напрямку селища Ярмолинці, Хмельницького району, на 192-му кілометрі автодороги Н03 «Житомир-Чернівці», на що ОСОБА_8 , погодився.

Після цього, о 15:12 год., ОСОБА_8 , прийшовши на домовлене з ОСОБА_6 , місце зустрівся з останнім та між ними відбулась розмова, в ході якої ОСОБА_6 , запропонував для ОСОБА_8 , сісти до салону автомобіля марки «Renault Megane» д.н.з. « НОМЕР_2 », який знаходився на проїзній частині автодороги Н03, «Житомир - Чернівці», поруч з АЗС «БРСМ» на 192-му кілометрі, на що останній погодився.

В подальшому ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні вищевказаного автомобіля методом з рук в руки, збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , п`ять згортків з фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін масою 10,019 г, що відповідає великим розмірам, відповідно до Таблиці ІІ переліку невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000

В подальшому, вказану психотропну речовину, яку ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно збув ОСОБА_8 , методом з рук в руки, вилучено працівниками поліції у останнього.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця ІІ Список № 2) віднесено до психотропної речовини, обіг якої обмежено».

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише із фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про високу ймовірність причетності ОСОБА_6 до кримінальних правопорушеннях за викладених у клопотанні обставин.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчим представлено: протокол огляду грошових коштів від 19.09.2024; протокол огляду покупця від 19.09.2024; протокол вилучення придбаного товару від 19.09.2024; протокол за результатми проведення контролю за вчиненням злочину у формі опертивної закупки від 23.09.2024; протокол про результами аудіо-,відео-контролю особи від 23.09.2024; висновок експерта № СЕ-19/123-24/11684-НЗПРАП від 11.10.2024; інші матеріали кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 06 серпня 2025 року включно із правом внесення застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 грн.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк по 11 вересня 2025 року, визначено заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840,00 грн.

Постановою виконувача обов`язків Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 від 04 серпня 2025 року строк досудового озслідування у кримінальному провадженні №0001293 продовжено до трьох місяців.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 вересня 2025 року строк досудового озслідування у кримінальному провадженні №0001293 продовжено до п`яти місяців.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 вересня 2025 року продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк по 12 листопада 2025 року.

Обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є необхідність у: розсекреченні ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД; проведенні інших слідчих (розшукових) дій, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.183 КПК України установлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, тобто даний злочин є тяжким, а тому, опинившись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний, зважаючи на можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, може потенційно переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Доведеним є також ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності, який, враховуючи вимоги ст. 224 КПК України, існує не лише на етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту отримання судом показань від свідків.

Аналізуючи наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, слідча суддя уважає його недоведним, оскільки ОСОБА_6 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні одного епізоду незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту психотропної речовини, є військовослужбовцем, отримує дохід.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про продовження існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали указані ризики, слідчою суддею на даний час не установлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідча суддя ураховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, раніше не судимий, розлучений, утримує двох неповнолітніх дітей.

Однак наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків не спростовує доведених стороною обвинувачення ризиків та не є тими обставинами, які б давали можливість відмовити у продовженні застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки не стали стримуючими факторами для підозрюваного, із огляду на повідомлену йому підозру у вказаному кримінальному провадженні, а отже, на переконання слідчої судді, у цьому випадку не можуть бути аргументом на користь і подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були ураховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, ураховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини у їх сукупності приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід на даний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти відповідним ризикам, та не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були узяті до уваги при обранні запобіжного заходу, які нові обставини виникли після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, враховуючи майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу підозрюваного, який ранше не судимий та є військовослужбовцем, факт підозри у вчиненні одного епізоду незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту психотропної речовини ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, вважаю за можливе визначити розмір застави як альтернативний запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у сумі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028,00 грн.) 75 700 грн. та забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Доходячи висновку про необхідність зменшення застави, слідчий суддя враховує, що визначена слідчим суддею застава, що становить 75 700, 00 грн, є непомірною для сплати ОСОБА_6 , оскільки на сьогодні заставу підозрюваним не внесено та про неможливість сплати такого розміру застави повідомив у судовому засіданні і підозрюваний.

У п. 25, 26 рішення ЄСПЛ «Істоміна проти України» від 13.04.2022 судом наголошено, що нездійснення національними судами оцінки спроможності заявника сплатити необхідну суму може призвести до встановлення порушення Судом. Гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta), заява № 54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява № 60859/00, пункт 111, від 07 грудня 2006 року).

Визначення застави у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700, 00 грн. надасть можливість підозрюваному виконувати обов`язки по захисту Батьківщини.

Строк тримання під вартою слід продовжити у межах строку досудового розслідування у межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 05.12.2025 включно.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання частково.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України продовжити по 05.12.2025 включно.

Визначити заставу в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700, 00 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;

- утриматись від спілкування з свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається у дохід держави.

Ухвала діє по 05.12.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя