КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/365/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру від 16.05.2023 року у кримінальному провадженні № 0000916 від 10.10.2023 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року та її скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , в повному обсязі та скасувати повідомлення про підозру від 16 травня 2023 року, складене відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000916 від 10.10.2023 року.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування та/або прокуратури виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостіпро вручення повідомлення про підозру та про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає безумовному скасуванню, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, ігноруванням ключових доказів та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує на те, що слідчим суддею допущено повне ігнорування доказів, які беззаперечно спростовують ключову тезу обвинувачення - нібито «невідоме місцезнаходження» ОСОБА_7 - та, як наслідок, неправильне застосування норм КПК, що регулюють порядок вручення процесуальних документів.

Стороною захисту було надано суду офіційну відповідь ДПСУ, з якої чітко вбачається, що ОСОБА_7 виїхав за межі України 22 квітня 2023 року, тобто за 24 дні до складення повідомлення про підозру. Інформація про перетин кордону є офіційною та задокументованою. Встановлення цього факту не вимагало надзвичайних зусиль, а було рутинною перевіркою, якою слідство свідомо знехтувало. Стверджувати за таких умов про «невідоме місцезнаходження» - це маніпуляція, яку слідчий суддя, прийняв без жодної критики.

ОСОБА_7 не просто виїхав за кордон, він легалізував своє перебування. Вже у 2023 році він отримав статус тимчасового захисту в Німеччині, а згодом - у Португалії, що підтверджується відповідним сертифікатом.

При цьому норма ч. 7 ст. 135 КПК є спеціальною відносно норми ч. 2 ст. 135 КПК і має безумовний пріоритет у застосуванні. Якщо встановлено факт перебування особи за кордоном, слідчий не має вибору - він зобов`язаний діяти виключно через механізми міжнародної правової допомоги.Це імперативна вимога закону, спрямована на забезпечення гарантій прав людини та поваги до суверенітету інших держав.

Слідчий суддя зазначив, що надані прокурором докази є достатніми для обґрунтування підозри на даному етапі. Однак він не здійснив належного аналізу, а ні процедурної чистоти цих доказів, а ні їх змістовної ваги.

Також апелянт зазначає, що слідчий суддя не переконався, що захисник був своєчасно проінформований про дату та час судового засідання, не надав належну оцінку діям уповноваженої особи суду щодо виклику його у судове засідання, що фактично унеможливило його фізичну участь у судовому засіданні 18.07.2025, підготовку остаточної правової позиції та своєчасного скерування клопотання про відкладення судового розгляду з огляду на його зайнятість у інших кримінальних провадженнях.

Крім цього, апелянт зауважив на голослівності тверджень сторони обвинувачення щодо його повторної неявки до суду, яка свідчить про його незацікавленість у розгляді скарги, оскільки судове засідання, яке було призначено на 16.07.2025, було відкладено, зокрема, за клопотанням, скерованим на електронну адресу суду до початку судового розгляду скарги по суті, у зв`язку із зайнятістю у Києво-Святошинському районному суді м. Києва у судовому засіданні, яке було призначено раніше, а неявка у судове засідання, призначене на 18.07.2025, викликане наявністю поважної причини, передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 138 КПК України - несвоєчасністю одержання повістки про виклик.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що повний текст ухвали слідчого судді від 18.07.2025 він отримав на свій електронний кабінет у системі «Електронний суд» лише 23.07.2025 о 23 год. 46 хв. (Додаток 8), і як вбачається із його змісту, жодних вказівок на дату та час оголошення повного тексту ухвали таке рішення не містить.

З огляду на ту обставину, що він не брав участі у судовому засіданні, йому не було вручено копію короткого тексту ухвали безпосередньо після оголошення резолютивної частини ухвали 18.07.2025, а сам короткий текст ухвали, який був отриманий ним 18.07.2025 о 22 год. 22 хв., не містив вказівки на дату та час оголошення повного тексту ухвали, слід поновити стороні захисту строк для подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.07.2025 у справі №759/15322/25.

Заслухавши суддю доповідача щодо змісту оскаржуваної ухвали та доводів апеляційної скарги, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року, які викладені в клопотанні захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

З наявних матеріалів судового провадження убачається, що 14.07.2025 адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру від 16.05.2023 року у кримінальному провадженні № 0000916 від 10.10.2023 року.

На обґрунтування вимог даної скарги зазначав, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000916 за підозрою ОСОБА_7 . Повідомлення про підозру ОСОБА_7 не було вручене особисто, натомість було передане матері - ОСОБА_10 , якій не було роз`яснено наслідків отримання повідомлення про підозру, що свідчить про порушення порядку вручення (направлення) повідомлення про підозру. ОСОБА_7 отримав офіційний статус тимчасового захисту у травні 2023 року, брав участь в інших судових провадженнях в Україні в режимі відеоконференцзв`язку, що спростовує твердження про його ухилення від правосуддя чи невідомість його місця перебування. Як наслідок первісного дефекту повідомлення про підозру є незаконність усіх похідних процесуальних рішень. Відповідно ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного, а оскаржене повідомлення про підозру є нікчемним з моменту його складення. Жодних доказів, що ОСОБА_7 було належним чином вручено повідомлення про підозру у відповідності до вимог ст. 278 КПК України немає, що позбавило ОСОБА_7 можливості захисту та є порушенням ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

18.07.2025 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні вказаної скарги адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру від 16.05.2023 року у кримінальному провадженні № 0000916 від 10.10.2023 року.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що 16.05.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

17.05.2023 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук у зв`язку із тим, що його місцезнаходження не встановлене.

16.06.2023 року заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 22.07.2023.

19.07.2023 року Святошинським районним судом міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000525 продовжено до шести місяців, тобто до 22.10.2023.

10.10.2023 року з матеріалів кримінального провадження №0000525 від 04.04.2023 року в окреме провадження виділені матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_7 за № 0000916 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

10.10.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000916 зупинене у зв`язку із тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 не було встановлене.

09.01.2024 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

В ході розгляду вказаної скарги слідчим суддею встановлено, що доводи заявника фактично зведені до порушення порядку повідомлення ОСОБА_7 про підозру.

Так, згідно оскаржуваного повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру заявник вважає те, що підозра неналежним чином вручена, оскільки її вручено матері підозрюваного.

За своїм змістом повідомлена підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_7 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку її вручення, слідчий суддя не вбачав, а також встановив, що всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали, апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру від 16.05.2023 року у кримінальному провадженні № 0000916 від 10.10.2023 року, в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому КПК України, вручено повідомлення про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 135 КПК особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею в ході розгляду вищевказаної скарги, було встановлено, що за своїм змістом повідомлена підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_7 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,.

Посилання апелянта на порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, при цьому вони також були перевірені слідчим суддею, під час розгляду вище зазначеної скарги, однак не знайшли підтвердження.

Таким чином, підстав вважати, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручене з грубим порушенням вимог КПК України, як про це зазначає сторона захисту, колегія суддів не вбачає.

Щодо покликання сторони захисту на необхідність вручення повідомлення про підозру в порядку, визначеному ч. 7 ст. 135 КПК України, то колегія суддів звертає увагу на те, що «Порядок провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання», затверджений Наказом МВС України від 16.08.2016 № 816. Положення ч. 7 ст. 135 КПК України застосовується у випадках, коли особа виїхала на постійне місце проживання за кордон. Цьому передує подача заяви до органів ДМС України про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання. Зазначені положення ч. 7 ст. 135 КПК України не застосовуються у разі тимчасової відсутності за місцем проживання в Україні у зв`язку із тимчасовим виїздом/поїздкою за кордон.

Отже, підстав для застосування у цьому кримінальному провадженні процедури вручення повідомлення про підозру в порядку, визначеному ч. 7 ст. 135 КПК України, немає.

Відтак, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування вжито всіх передбачених законом заходів у кримінальному провадженні для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру і за таких обставин він є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_12 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4