УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000330 від 01.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Дізнавач СД Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в межах проведення досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 01.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання покликався на ту обставину, що 01.10.2025 року, працівниками СРПП Володимирського РВП, перебуваючи по вул. Привокзальна у м. Володимир, було зупинено автомобіль марки «Славута» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , котрий при перевірці документі надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.07.2005 року, з ознаками підробки.

Сектором дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення 01.10.2025, внесено до ЄРДР за №0000330 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час проведення огляду місця події 01.10.2025 року, слідчим СВ Володимирського РВП ГУНП У Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23 липня 2005 року, видане на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котре поміщено у сейф пакет PSP2151569, який належним чином опечатаний з підписами понятих; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на легковий автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котре поміщено у сейф пакет PSP2151571, який належним чином опечатаний з підписами понятих; легковий автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 ,VIN-код НОМЕР_4 , котрий поміщено на майданчик зберігання транспортних засобів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області с. Іваничі, котрий розташований за кадастровим номером :00:016:0200.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені вищезгадані речі вважаються тимчасово вилученим майном.

На думку дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, вилучені під час огляду місця події предмети є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України.

Тож вилучені підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню, а тому сліди злочину на них можуть бути знищені.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просила суд накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23 липня 2005 року, видане на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на легковий автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; легковий автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 ,VIN-код НОМЕР_4 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

У судове засідання дізнавач не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, просила його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутності, заперечував проти накладення арешту на належний йому автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, так як автомобіль куплений ним для потреб сім`ї, він ним постійно користується, возить ним дружину, яка має захворювання серця. Не заперечував щодо накладення арешту на посвідчення водія.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання до задоволення підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000330 від 01.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, В обґрунтування клопотання покликався на ту обставину, що 01.10.2025 року працівниками СРПП Володимирського РВП по вул. Привокзальна у м. Володимир було зупинено автомобіль марки «Славута» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , котрий при перевірці документі надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.07.2005 року, з ознаками підробки.

Під час проведення огляду місця події 01.10.2025 року слідчим СВ Володимирського РВП ГУНП У Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23 липня 2005 року, видане на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котре поміщено у сейф пакет PSP2151569, який належним чином опечатаний з підписами понятих; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на легковий автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котре поміщено у сейф пакет PSP2151571, який належним чином опечатаний з підписами понятих; легковий автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 ,VIN-код НОМЕР_4 , котрий поміщено на майданчик зберігання транспортних засобів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області с. Іваничі, котрий розташований за кадастровим номером :00:016:0200.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 358 КК України, є використання завідомо підробленого документа.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане на легковий автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , вбачається що ОСОБА_4 є власником даного транспортного засобу.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначений у клопотанні автомобіль, належний ОСОБА_4 , може мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 ст. 358 КК України.

Жодних доказів того, що вказаний автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_3 відповідають вимогам ст. 98 КПК України, слідчим суду не надано.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію є доказами злочину, не доведено наявності підстав для накладення арешту, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання у цій частині.

Щодо посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23 липня 2005 року, видане на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , то воно підлягає арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки має значення речового доказу у справі і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за його участю ряду слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 170-173, 276-279 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23 липня 2005 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши розпорядження та користування даним майном.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

.

Слідчий суддя ОСОБА_6