Справа №766/9288/17
н/п 1-кп/766/1108/25
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

03.11.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 секретар: ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 ,

захисника- адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного Реєстру досудових розслідувань 31.10.2015 року за №0000744 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, ФОП « ОСОБА_6 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_6 , 31.10.2015 року, близько 01:00 годині, керуючи технічно справним автомобілем LEXUS IS250, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Нафтовиків, зі сторони Миколаївського шосе у напрямку вул. Тельмана в м.Херсоні, наближаючись до перехрестя з вул. І.Богуна (вул. Ілліча), грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, не обрав безпечної швидкості руху в результаті чого, під час виконання маневру повороту ліворуч на вул. І.Богуна, не впоравшись з керуванням допустив з`їзд автомобіля з проїзної частини з послідуючим наїздом на перешкоду у вигляді металевого відбійника.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажирові автомобіля LEXUS IS250, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з грубим порушенням Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 , а саме:

п. 2.3 б) згідно з яким, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1 згідно з яким, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_8 від 06.06.2017 року призначено підготовче судове засідання у справі.

Відповідно до розпорядження № 01-09/1223/24 від 08.04.2024 року, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_8 у відставку та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 ,передано на розгляд у провадження судді ОСОБА_1 10.04.2024 року.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до положень ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду клопотання захисника підтримав, просив закрити кримінальне провадження, зазначив про усвідомлення наслідків застосування щодо нього вказаної норми, на продовженні розгляду справи не наполягав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Дотримання умов, передбачених частинами 1-4 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (постанова Верховного Суду від 11.11.2020 справа №455/229/17 (провадження №51-3298км20).

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема останнє відноситься до категорії тяжких, що свідчить завершення десятирічного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, нового кримінального правопорушення не вчинив, про що свідчить надана прокурором довідка № , від слідства або суду за цей період не ухилявся.

Враховуючи викладене, суд вважає що клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 286 КК України підлягає задоволенню, оскільки жодних обмежень з огляду на викладене, визначених діючим Кримінальним процесуальним кодексом України або Кримінальним кодексом України, не вбачається, а з дня вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення на дату розгляду клопотання минуло більше десяти років.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова ОП ККС Верховного Суду від 12.09.2022 справа №203/241/17).

Отже, заявлені стороною обвинувачення витрати на залучення експерта, здійснені за рахунок державного бюджету підлягають віднесенню на користь держави.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов слід залишити без розгляду, що не суперечить ст. ст. 128, 129 КПК України, а також не позбавляє потерпілої права на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Речовими доказами і вилученими речами суд вважає можливим розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124-136, 284-288, 369, 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2015 року за №0000744 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Витрати на залучення експерта в розмірі 2459 (дві тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 07 копійок - віднести на рахунок держави.

Позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Речові докази:

- автомобіль Lexus IS250, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - вважати повернутим законному власнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

СуддяОСОБА_1