УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький клопотання старшого слідчого СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погоджено го з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000543 від 27 жовтня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України,-

встановив:

27 жовтня 2025 року старший слідчий СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням погодженим з процесуальним прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, що перебуває у власності ОСОБА_5 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинених кримінальних правопорушень, позбавивши власника права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, а саме: нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: Хмельницька область, Чемеровецький р-н, с. Вівся, вул. Гагаріна, 1; автомобіль марки «КРАЗ 65055», VIN НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль марки «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , який ОСОБА_5 з метою унеможливлення відшкодування шкоди 21.10.2025, після вручення повідомлення про підозру, продав; причіп марки «КНОТТ 31.91Х» VIN НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_6 ; автомобіль марки «ВАЗ 212140» д.н.з НОМЕР_7 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності та власника майна, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Слідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000543 від 27 жовтня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Фітоліт» №1/2015 від 20.03.2015 ОСОБА_5 , з 23.03.2015 призначено директором ТОВ «Фітоліт», (наказ від 23.03.2015 № 1-к).

Відповідно до п. 6.5. Статуту ТОВ «Фітоліт», затвердженого протоколом загальних зборів засновників (учасників) №2/2015 від 21.09.2015, виконавчим органом товариства є директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства. Від імені товариства в межах своєї компетенції видає накази та розпорядження, у відповідності з трудовим законодавством приймає на роботу і звільняє працівників, розпоряджається майном і коштами товариства, виступає розпорядником кредитів, представляє товариство у відносинах з вітчизняними і зарубіжними юридичними та фізичними особами, укладає в Україні та за її межами договори, вчиняє інші юридичні дії та видає доручення про укладення таких договорів та представництво інтересів товариства іншими особами, здійснює керівництво поточною діяльністю товариства і несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, розподіляє обовязки між керівниками структурних підрозділів і визначає їх повноваження у розвязанні завдань діяльності товариства, призначає на посади працівників товариства, його філій та представництв, інших підрозділів, переводить на іншу роботу, накладає стягнення, а також звільняє з роботи, укладає трудові договори з працівниками, представляє інтереси товариства в органах державної влади та управління, у суді, господарському суді, громадських організаціях, перед іншими підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та фізичними особами. Надає довіреність для представництва прав та інтересів товариства в межах делегованих повноважень представникам.

Відповідно до примітки ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Виходячи з викладеного, з 23.09.2015 ОСОБА_5 , як директор ТОВ «Фітоліт», відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Таким чином, ОСОБА_5 , як директор ТОВ «Фітоліт», мав спрямовувати господарську та комерційну діяльність товариства для досягнення економічних і соціальних результатів згідно вимог чинного законодавства, ведення законної діяльності у сфері надрокористування, охорони, захисту та раціонального використання надр, на використання яких товариством одержано спеціальний дозвіл, ведення законної комерційної діяльності та отримання прибутку.

Разом з тим, директор ТОВ «Фітоліт» ОСОБА_5 , як службова особа товариства, вирішив використати своє службове становище та службові повноваження всупереч інтересам служби з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення за наступних обставин.

Статтею 1 Кодексу України про надра передбачено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 14, 20 згаданого кодексу передбачено, що надра надаються у користування для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовищ).

Для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин, надра надаються у користування після одержання спеціального дозволу на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ).

Дослідно-промислова розробка корисних копалин здійснюється з метою уточнення їх окремих гірничо-геологічних та інших параметрів, вибору раціональних методів видобування мінеральної сировини на підставі проекту цих робіт, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. Видобуті під час дослідно-промислової розробки корисні копалини підлягають реалізації у загальному порядку.

Відповідно до п.2.3 «Положення про порядок організації та виконання дослідно промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №34/м від 03.03.2003, обсяг (кількість) корисних копалин (мінеральної сировини), що передбачається до видобутку, визначається для кожного виду корисної копалини та конкретного родовища окремо відповідно до інструкцій Державної комісії України по запасах корисних копалин із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1997 року №432, але не повинен перевищувати п`яти відсотків від запасів облікованих Державним балансом запасів корисних копалин (крім підземних вод) на підставі протоколу /протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин, щодо розгляду попередньої геолого економічної оцінки родовища.

Відповідно до постанови № 827 від 12.12.1994 Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» вапняк відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Разом з тим, директор ТОВ «Фітоліт», ОСОБА_5 , будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, діючи всупереч вимог природоохоронного законодавства, усвідомлюючи протиправність своїх намірів, вирішив вчинити кримінальне правопорушення у сфері незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення видобування понад встановлений обсяг (згідно спеціального дозволу на користування надрами № 4728 від 26.02.2016 наданого Державною службою геології та надр України) вапняку з родовища «Південно-Закупнянська ділянка», що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0005, загальною площею 6,5 га, на відстані 0,35 км на південь від південно-західної околиці смт. Закупне Чемеровецього району Хмельницької області.

Так, згідно спеціального дозволу на користування надрами № 4728 від 26.02.2016 (Угоди № 4728 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин та додатку № 1 до угоди, які є додатками до згаданого дозволу) надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр передбачених дозволом, угодою та нормами діючого законодавства, дотримуватись вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами, дотримуватись вимог, передбачених дозволом на угодою.

В Додатку 1 до Угоди про умови користування надрами від 26.02.2016 №4728, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 4728 від 26.02.2016, передбачено запаси кондиційних вапняків в розмірі 1 млн. тон.

Отже, за весь період проведення дослідно-промислової розробки, згідно п. 2.3 Положення про порядок організації та виконання дослідно промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення» № 34/м, ТОВ «Фітоліт», мало право вилучити вапняків з Південно-Закупнянської ділянки не більше 5% від 1,0 млн. тон, що складає 50 тис. тон.

Водночас, ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «Фітоліт», реалізуючи злочинний умисел, спрямований на отримання грошових коштів шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, в порушення вимог п. 2.3 згаданого Положення, наведених вище умов спеціального дозволу на користування надрами № 4728 від 26.02.2016 та додатків до нього, організував та здійснив незаконний видобуток вапняку понад встановлений обсяг в розмірі 236,67 тис тон, що становить 28,7% від передбачених Угодою №4728 від 26.02.2016 5% (50,0 тис. тон), завдавши шкоди навколишньому природному середовищу в розмірі 239 млн. 817 тис 711 гривень.

Окрім того встановлено, що ОСОБА_5 , набувши таким протиправним чином 236,67 тис тон вапняку, в період з 26.02.2016 по 31.12.2017, усвідомлюючи, що видобутий вапняк одержаний злочинним шляхом, володів, використовував, розпоряджався ним, у тому числі здійснював правочини з ним, а саме продаж третім особам, які не були залучені до злочинної діяльності та не були обізнані про джерело походження незаконно видобутого вапняку. Таким чином, він здійснював зміну його форми (перетворення) з вапняку у грошові кошти.

Отже, в період з 26.02.2016 по 31.12.2017, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, ТОВ «Фітоліт», мало право вилучити вапняків з Південно-Закупнянської ділянки не більше 5% від 1,0 млн. тон, що складає 50 тис. тон., усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, всупереч вимогам чинного законодавства, здійснював систематичний видобуток вапняку понад дозволений обсяг та видобув таким чином 236,67 тис тон, який в подальшому під виглядом законно видобутої продукції реалізовував, внаслідок чого товариством за незаконно видобутий вапняк отримано грошові кошти в розмірі 56 млн. 932 тис 446 грн. 80 коп.

16.10.2025 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру в вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Обґрунтований розмір цивільного позову у кримінальному провадженні, який буде спрямований до суду в порядку ст.128 КПК України з обвинувальним актом за наслідками досудового розслідування відповідно до ст. 291 КПК України становить 239 млн. 817 тис 711 гривень.

Обґрунтований розмір цивільного позову підтверджується висновком експертів Київського науково дослідного інституту судових експертиз від 25.08.2025 № 4348/24-46/4349/2463, відповідно до якого внаслідок проведення ТОВ «Фітоліт» видобутку вапняку понад встановлений обсяг, завдана шкода в розмірі 239 млн. 817 тис 711 гривень.

Враховуючи суму збитків завдану злочинними діями ОСОБА_5 з метою забезпечення цивільного позову, є необхідність накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке повністю або частково належить ОСОБА_5 , а саме: нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: Хмельницька область, Чемеровецький р-н, с. Вівся, вул. Гагаріна, 1; автомобіль марки «КРАЗ 65055», VIN НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль марки «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , який ОСОБА_5 з метою унеможливлення відшкодування шкоди 21.10.2025, після вручення повідомлення про підозру, продав; причіп марки «КНОТТ 31.91Х» VIN НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_6 ; автомобіль марки «ВАЗ 212140» д.н.з НОМЕР_7 .

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна - ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод захист кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Разом з тим, ОСОБА_6 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а арешт майна третьої особи допускається лише за наявності належних доказів того, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, або підлягає спеціальній конфіскації, чого слідчим не доведено.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошуючи, що будь-яке втручання держави у право мирного володіння майном має бути законним, необхідним і пропорційним, а у даному випадку слідчий не довів жодної із таких умов.

На думку слідчого судді лише орієнтування на те, що ОСОБА_5 керуючись метою унеможливлення відшкодування шкоди 21.10.2025, після вручення повідомлення про підозру, продав автомобіль марки «Toyota Hilux» VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 не відповідає критеріям законності, необхідності та пропорційності втручання у право власності, а тому не може слугувати достатньою підставою для застосування арешту майна в порядку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, яке перебуває у власності ОСОБА_5 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинених кримінальних правопорушень, а саме на:

- нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: Хмельницька область, Чемеровецький р-н, с. Вівся, вул. Гагаріна, 1;

- автомобіль марки «КРАЗ 65055», VIN НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 ;

- причіп марки «КНОТТ 31.91Х» VIN НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_6 ;

- автомобіль марки «ВАЗ 212140» д.н.з НОМЕР_7 .

В решті клопотання відмовити.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий судя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1