ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 місто Чугуїв

Колегія суддів Чугуївського міського суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000727 від 18.06.2024, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України

в с т а н о в и л а:

Раніше застосований запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 - тримання під вартою, спливає 01.02.2026.

Прокурором заявлено клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою у зв`язку з тим, що ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали на теперішній час та є актуальними.

Обвинувачений та захисник проти клопотання прокурора заперечували, вважали його необґрунтованим та просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи ОСОБА_5 , має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, за що передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Але на думку суду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час та є актуальними, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, факт вчинення злочину проти основ національної безпеки України, вік, сімейний стан та стан здоров`я обвинуваченого.

Оскільки під час судового засідання прокурор відмовився від допиту єдиного свідка обвинувачення ОСОБА_8 матері ОСОБА_5 , експертизи по даному провадженню проведені та долучені до матеріалів справи, то ризик заявлений прокурором за п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів, суд вважає необґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінується обвинуваченому, а саме вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності продовження існування ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на момент розгляду клопотання ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження, які прокурор вважав доведеними, направивши обвинувальний акт до суду, якому за наслідками судового розгляду, суд надасть відповідну процесуальну оцінку, ухваливши виправдувальний чи обвинувальний вирок.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись положеннями глави 18 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто по 20 березня 2026 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3