Справа № 308/3978/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/458/23 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_11 (законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 ) та адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 червня 2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянна України,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, п.п. 2, 4 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 червня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 2, 4 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання:

за п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк двісті годин.

На підставі ч. 1 ч. 2 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 03 жовтня 2021року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Цивільний позов законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_11 100 000 (сто тисяч) гривень суми моральної шкоди.

В решті позовних вимог законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_11 , відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз: у розмірі 94841 гривень 01 копійку.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком, - ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

02 жовтня 2021 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме, у будинку АДРЕСА_2 , де у той час знаходилися також його малолітні діти: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітні падчерки: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також його дружина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , розпочав сварку з останньою з приводу того, що місцевими жителями обговорюється виховання ОСОБА_15 у його сім`ї.

ОСОБА_15 , побоючись за власну безпеку, через вікно у жилій кімнаті будинку залишила його та направилася до бесідки на території дворогосподарства. На прохання матері ОСОБА_16 ОСОБА_15 повернулася до будинку, однак, через те, що конфлікт не було вичерпано, вона спробувала втекти. Тоді ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_15 на території подвір`я та затягнув її до будинку.

Будучи розлюченим поведінкою ОСОБА_15 , ОСОБА_5 у приміщенні жилої кімнати будинку умисно з метою вбивства ОСОБА_15 , знаючи достовірно про те, що вона є малолітньою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді її смерті та бажаючи настання таких наслідків, незважаючи на її безпорадний стан, зумовлений малолітнім віком, вжиття нею заходів для самозахисту, використовуючи явну перевагу в силі, з особливою жорстокістю, завдаючи особливих фізичних страждань, упродовж тривалого часу у невстановленій органом досудового розслідування послідовності руками, затиснутими у кулак, ногами у взутті та уламком дерев`яної ніжки столу наносив численні удари у різні частини тіла ОСОБА_15 , у тому числі у життєво важливі органи, а саме, в область голови та грудної клітки, заподіявши їй не менше 75 ударів, які призвели до численних тілесних ушкоджень, у тому числі - тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент їх спричинення.

Вказані дії були вчинені ОСОБА_5 у присутності малолітньої ОСОБА_12 , яка перебувала у сусідній кімнаті і чула плач старшої сестри, та у подальшому, коли ОСОБА_15 зайшла до кімнати, де вона перебувала, бачила на ОСОБА_15 сліди побиття, який усвідомлював, що такими діями завдає ОСОБА_12 особливих психічних, моральних страждань.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_15 загинула на місці події.

Смерть ОСОБА_15 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, попереку, верхніх та нижніх кінцівок, яка супроводжувалась субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку, закритою тупою травмою грудної клітки у вигляді забою лівої легені, обширними гематомами голови, тулубу, кінцівок з масивними крововиливами у підлягаючі м`язи, крововиливами міжфакцій з розвитком централізації кровообігу, травматичного та гіповолемічного шоку у поєднанні з травматичним набряком головного мозку.

Вказані тілесні ушкодження за давністю виникнення вкладаються у час події, що мала місце 02.10.2021.

Тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, а саме: забою нижньої долі лівої легені, забою речовини головного мозку, з вираженим малокрів`ям внутрішніх органів, з врахуванням даних судово-гістологічного дослідження є прижиттєвими, були небезпечними для життя у момент їх спричинення і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_15 .

Тілесні ушкодження у вигляді саден, синців, площини здирань, відшарування епідермісу на шкірних покривах обличчя, тулубу, обох верхніх та нижніх кінцівок та правої вушної раковини є прижиттєвими, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, і за цією ознакою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, і знаходяться в опосередкованому причинному зв`язку із настанням смерті.

Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран волосистої частини голови, лівої гомілки є прижиттєвими, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 21 день, і за цією ознакою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Заподіяні ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді площини здирань на шкірних покривах обличчя в області тіла нижньої щелепи справа, в лівій щічній ділянці (біля крила носа), тильної поверхні правої ступні по зовнішній поверхні та відшарування епідермісу на шкірних покривах правої гомілки в середній третині по верхній поверхні могли виникнути унаслідок дії тупих твердих предметів по механізму тертя-ковзання. Усі інші заподіяні ОСОБА_15 02.10.2021 тілесні ушкодження виникли від дії обмеженої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими можуть бути затиснуті в кулак руки, ноги у взутті сторонньої людини, а також при нанесенні ударів тупим твердим предметом у формі двогранного кута, при чому вищевказані рани волосистої частини голови в лобно-тім`яній ділянці по центру, волосистої частини голови в лівій тім`яно-скроневій, правої вушної раковини, лівої гомілки могли виникнути унаслідок дії такого предмету дещо під кутом.

Окрім цього, 02 жовтня 2021 року у невстановлений органом досудового розслідування час ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме, у будинку АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, знаючи достовірно, що його падчерка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є малолітньою, незважаючи на її безпорадний стан, зумовлений малолітнім віком, рукою, затиснутою у кулак, ногою у взутті та палицею під час сімейної сварки ниці ґрунті раптово виниклих неприязних відносин заподіяв їй в область голови, нижніх кінцівок та спини не менше 12 ударів.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у виді синців на шкірних покривах обличчя у ділянці чола зліва, в лівій орбітальній ділянці, верхньої третини по зовнішній поверхні правого стегна, правого стегна в нижній третині по зовнішній поверхні, лівого стегна в середній третині по передній поверхні, лівого стегна у верхній третині по зовнішній поверхні, правого стегна в нижній третині по задній поверхні, на фоні якого виявлено три садна, та саден на шкірних покривах на межі росту волосся в лобній ділянці посередині, в ділянці червоної кайми нижньої губи зліва, спини в поперековій ділянці зліва.

Вказані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, та вкладаються у час події, що мала місце 02.10.2021.

Такими умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.п. 2, 4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, а саме, умисне вбивство малолітньої дитини, вчинене з особливою жорстокістю, та умисне легке тілесне ушкодження.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_11 (законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 ) подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду в частині цивільного позову, стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 (законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 ) 150 000 гривень моральної шкоди. В решті вирок залишити без змін.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду та перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з п.2, п.4 ч. 2 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст.121 КК України у межах санкції зазначеної статті. Вказує, що суд правильно встановивши фактичні обставини справи, дав неправильну оцінку діям засудженого ОСОБА_5

ОСОБА_5 та його захисником було заявлене клопотання про звільнення ОСОБА_5 від покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, за спливом строку притягнення особи до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження в цій частині закрито.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника потерпілого, думку прокурорів, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вчинення засудженим зазначеного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії ч.1 ст.125, п.п. 2, 4 ч.2 ст.115 КК України.

При цьому всім наявним доказам, в тому числі показанням засудженого, суд відповідно до вимог КПК дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Тому висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 за ч.1 ст.125, п.п. 2, 4 ч.2 ст.115 КК України ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах і підтверджений доказами, які належно досліджені та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України: на показаннях обвинуваченого, законних представників, потерпілих та свідків.

Крім показань обвинуваченого законних представників, потерпілих та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 стверджується також сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні письмових доказів.

Так, відповідно до листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Закарпатській області, наданого технічного носія із аудіозаписом та рапорту 03.10.2021 о 04.41 год на лінію «102» звернувся ОСОБА_5 .

Останній щодо виклику наряду поліції пояснив, що телефонує у зв`язку із смертю дитини ОСОБА_15 . Напередодні ввечері він у стані алкогольного сп`яніння побив її. Причиною побиття стало те, що дитина втікала з дому, у зв`язку з чим її карали. Того дня вона також втекла з дому. На ранок, коли він прокинувся від плачу молодшої дитини, - виявив, що ОСОБА_15 померла.

На іншому звуковому файлі відображено розмову між ОСОБА_5 , ОСОБА_16 з працівником поліції. У розмові з працівником поліції ОСОБА_16 заперечила факт побиття дитини, повідомила, що ОСОБА_17 знайшли мертвою, принесли її додому з поля. ОСОБА_5 , втручаючись у розмову, зазначив про те, що дружина говорить нісенітницю. Додав, що після побиття ОСОБА_15 він наказав їй піти у свою кімнату, а на ранок виявив її мертвою.

При наданні оцінки указаному доказу слід врахувати те, що аудіофіксація звернення до підрозділу поліції за номером «102» здійснювалася працівниками указаного підрозділу із дотриманням вимог наказу МВС України № 357 від 27.04.2020. У даному випадку мав місце ситуативний характер з`ясування інформації, що зафіксована аудіозаписом. Вказані дані підтверджуються протоколом огляду документа (звукозапису) від 18.01.2022.

Відповідно до листа КНП «Закарпатський територіальний центр екстреної медичної допомоги» 03.10.2021 о 04.47 год на лінію 103 надійшов виклик, зроблений працівниками поліції. За результатами виїзду бригади екстреної медичної допомоги констатовано смерть ОСОБА_15 .

Завдяки відомостям, зафіксованим у протоколі огляду місця події у приміщенні будинку за місцем проживання сім`ї ОСОБА_18 , отримано інформацію про безпосередню обстановку на місці події, механізм вчинення злочину, його наслідки та характер цієї події. Огляд проведено 03.10.2021 у період часу з 07.00 по 10.20 год.

При огляді території, що веде до будинку, зокрема, на бетонній доріжці , виявлено плями крові. Такі ж сліди зафіксовано й на ролеті, установленій на внутрішній частині вхідних дверей до будинку. Окрім цього, на лавиці поблизу вхідних дверей виявлено дерев`яний уламок також зі слідами крові.

Безпосередньо у будинку, у приміщенні кухні під стіною знаходилися дерев`яні уламки частин столу та стільців. На цих уламках наявні сліди крові, а також волосини. Оглядом встановлено, що це поламані деталі столу та стільців: ніжок та верхньої частини стільців і столу.

У ванній кімнаті у пральній машинці виявлено одяг, рушники зі слідами крові. Поряд з пральною машинкою стояла швабра з ганчіркою, на якій також виявлено волосся.

У кімнаті, вхід до якої здійснюється з коридору, на підлозі, шторі та листі гіпсокартону виявлено сліди крові. На підлозі - дерев`яний уламок. З приміщення цієї кімнати вилучено спортивні брюки зі слідами крові та чоловічі кросівки. Кросівок на праву ногу - розірваний та зі слідами крові.

З цієї кімнати наявний вхід до дитячої кімнати. Міжкімнатні двері відсутні. На підлозі у цій кімнаті, шторі, предметах меблів виявлено сліди крові. У дитячій кімнаті розміщувалися дитяче ліжечко та два розкладні дивани, на одному з яких виявлено труп дитини з ознаками насильницької смерті.

На трупі дівчинки - численні синці на обличчі, верхніх та нижніх кінцівках, тулубі, рани на волосистій частині голови, на лівій гомілці.

Ряд речових доказів, вилучених у ході огляду місця події, зокрема, уламки дерев`яних деталей столу та стільця, взуття ОСОБА_5 , спортивні брюки тощо, були оглянуті та досліджені судом в судовому засіданні у присутності сторін кримінального провадження.

Протоколом огляду від 06.10.2021 зафіксовано вилучення одягу, що був на потерпілій, на час вчинення злочину. Безпосереднім оглядом цих речей у суді встановлено, що речі, які були на ОСОБА_15 , просякнуті кров`ю.

Проведені судово-медичні та комісійна судово-медична експертизи дали відповідь про характер, ступінь тяжкості та механізм заподіяних ОСОБА_15 та ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, характеристику знарядь злочину, а також причину смерті ОСОБА_15 .

Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 536 від 02.12.2021, комісійної судово-медичної експертизи № 4 від 03.03.2022 встановлено, що смерть ОСОБА_15 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, попереку, верхніх та нижніх кінцівок, яка супроводжувалась субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку, закритою тупою травмою грудної клітки у вигляді забою лівої легені, обширними гематомами голови, тулубу, кінцівок з масивними крововиливами у підлягаючі м`язи, крововиливами міжфакцій з розвитком централізації кровообігу, травматичного та гіповолемічного шоку у поєднанні з травматичним набряком головного мозку.

Потерпілій ОСОБА_15 було заподіяно не менше 75 ударів, у тому числі у життєво важливі органи, які призвели до численних тілесних ушкоджень, у тому числі небезпечних для життя у момент їх причинення.

Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 536 від 02.12.2021 на основі даних судово-медичного дослідження трупа дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 приймаючи до уваги дані додаткових лабораторних досліджень, згідно з питаннями, поставленими на вирішення експерту, експерт прийшов до слідуючого підсумку.

Смерть дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, попереку, верхніх та нижніх кінцівок, яка супроводжувалася субарахноїдальним крововиливом, забоєм головного мозку, закритою тупою травмою грудної клітки у вигляді забою лівої легені, обширними гематомами голови, тулубу, кінцівок з масивними крововиливами у підлягаючі м`язи, крововиливами міжфасцій з розвитком централізації кровообігу, травматичного та гіповолемічного шоку, що в поєднанні з травматичним набряком головного мозку явилося безпосередньою причиною настання смерті. Даний висновок про причину смерті підтверджується виявленням при судово- медичному дослідженні трупа дитини вказаних вище прижиттєвих травматичних ушкоджень, «шокових змін» нирок та легенів, малокрівям внутрішніх органів та даними судово- гістологічного дослідження внутрішніх органів.

Приймаючи до уваги умови зовнішнього середовища, в якому знаходився труп дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та трупні зміни, виявлені на ній можна допустити, що з моменту смерті до судово-медичного дослідження трупа пройшло біля 24-48 годин.

Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран волосистої частини голови, лівої гомілки є прижиттєвими, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 21 день, і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини а саме: забою нижньої долі лівої легені, забою речовини головного мозку, з вираженим малокрівям внутрішніх органів, з врахуванням даних судово-гістологічного дослідження - висновку експерта № 1133 від 21.10.2021р. є прижиттєвими, були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, є прижиттєвими, і знаходяться

в прямому причинно- наслідковому зв`язку з настанням смерті її.

Всі інші тілесні ушкодження виникли від дії обмеженої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими можуть бути затиснуті в кулак руки, обуті ноги сторонньої людини, а також при нанесенні ударів тупих твердих предметів у форму двохгранного кута, при чому вищевказані рани волосистої частини голови в лобно- тім`яній ділянці по центру, волосистої частини голови в лівій тімяно - скроневій, правої вушної раковини, лівої гомілки, згідно висновку експерта № 40- мк від 12.11.21р. могли виникнути внаслідок дії такого предмету дещо під кутом.

В момент спричинення тілесних ушкоджень вона могла знаходитися ,як у вертикальному або близькому до нього положенні так і в горизонтальному або близькому до нього положенні. При судово- медичному дослідженні тіла трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виявлено не менше 100 місць прикладання травмуючої сили.

Враховуючи кількість , локалізацію та характер тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичному дослідженні тіла трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виключена можливість виникнення їх в результаті падіння з висоти власного росту, удару об якийсь предмет, або ж спричинення їх власноручно.

По давності виникнення вищеперераховані тілесні ушкодження можуть вкладатись в дату події, яка мала місце 02.10.2021 року.

При судово-токсикологічному дослідженні в кров і від трупа дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , алкоголю не виявлено.

У разі надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, можливо було запобігти настанню смерті дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На момент судово-медичної експертизи трупа дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ознак, які б вказували на переміщення трупа. Зміни положення, після настання смерті, не виявлено.

Не виключна можливість, що після заподіяння тілесних ушкоджень дитині ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання могла вчиняти певні дії (ходити, сідати) до розвитку пато-морфологічних та клінічних ознак.

Із матеріалів кримінального провадження № 0000572 том. 1, арк. 125- 129 пояснення від 03.10.2021 р. ОСОБА_19 відомо, що: «...Привівши її на кухню, почав лаяти ОСОБА_17 та наносити їй тілесні ушкодження руками та ногами по різним частинам тіла... А у вітальній кімнаті ОСОБА_20 продовжував наносити ОСОБА_21 тілесні ушкодження дерев`яною ніжкою від стола... Даним предметом ОСОБА_20 наносив ОСОБА_21 тілесні ушкодження по всім частинам тіла і коли вона падала на підлогу від нанесених ударів, то піднімав її і продовжував бити далі.»

Із матеріалів кримінального провадження № 0000572 том. 5, арк. 40-42 протоколу допиту від 03.10.2021 р. ОСОБА_5 відомо, що: «...я побіг за ОСОБА_22 та наздогнав її біля хфіртки воріт... Після чого почав вести її до будинку, при цьому наносив їй удари долонею в область голови. Коли я завів ОСОБА_17 до будинку, почав наносити удари долонею, кулаками та ногами в область голови та тулуба. Будучи на кухні я взяв дерев`яну палку, а саме прямокутної форми ніжку з під стола, почав наносити Майї удари в область тулуба, голови. Точну кількість нанесених ударів сказати не можу, оскільки втратив контроль, однак їх було дуже багато.»

Беручи до уваги характер, локалізацію та механізм виникнення тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в повній мірі можуть відповідати механізму заподіяння тілесних ушкоджень, про який стверджують у показаннях ОСОБА_5 будучи допитаним як підозрюваний та ОСОБА_16 будучи допитана як свідок.

Факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 348 від 25.10.2021. Експертом встановлено, що ОСОБА_12 спричинено легкі тілесні ушкодження у виді синців на обличчі зліва, обох стегон, в лобній ділянці, в ділянці нижньої губи та спини.

На момент отримання вищевказаних тілесних ушкоджень, виявлених у малолітньої ОСОБА_12 , 2016 р.н., вона могла знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні, так і в горизонтальному або близькому до нього положенні.

На момент отримання вищевказаних тілесних ушкоджень , виявлених у малолітньої ОСОБА_12 , 2016 р.н. не були небезпечними для життя і здоров`я.

Аналіз висновків судово-медичних експертиз свідчить про те, що фізичне насильство застосовувалося до потерпілих і раніше, до події 02.10.2021.

Крім того, висновком судово-медичної експертизи № 347 від 25.10.2021 на момент судово- медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: відшарування епідермісу долонної поверхні правої кисті. Вищевказане тілесне ушкодження могло виникнути внаслідок дії тупого твердого предмету по механізму тертя ковзання. По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження , по своїм анатомо- морфологічним особливостям , вкладаються в час події , яка мала місце 02.10.2021 року. Дані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки , тривалістю не більше як 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Відповідно до цих висновків тілесні ушкодження ОСОБА_15 , ОСОБА_12 могли бути заподіяні руками, затиснутими у кулак, ногою у взутті, а також тупим твердим предметом у формі двогранного кута.

Використання ОСОБА_5 як знаряддя для вбивства потерпілої ОСОБА_15 , дерев`яного уламка ніжки столу, а також заподіяння ударів ногою у взутті підтверджено також й висновками молекулярно-генетичних експертиз.

Так, у висновку експерта № СЕ-19/109-21/11776-БД від 14.12.2021 констатовано, що на п`ятьох уламках деталей дерев`яного столу виявлено кров людини і клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_15 .

Висновком молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-21/11774-БД від 13.12.2021 підтверджено збіг слідів крові, виявлених на чоловічому кросівку, з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_15 .

Цією ж експертизою підтверджено збіг генетичних ознак слідів крові, виявлених на спортивних штанах ОСОБА_5 , вилучених у ході огляду місця події, з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_15 .

У результаті проведення молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що домінуючі ознаки слідів крові, виявлених на об`єктах, схожих на волосся, що були вилучені при детальному огляді швабри у ванній кімнаті, збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_15 (висновок експерта № СЕ-19/109-21/11780-БД від 20.01.2022р.).

Збіг клітин з ядрами, виявлених на фрагменті деревини, вилученому при огляді місця події, з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_15 , встановлено висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-21/11775-БД від 07.02.2022.

Також за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/109-21/11779-БД від 08.12.2021 року) підтверджено, що генетичні ознаки слідів крові, виявленої у двох змивах з плям крові, що були на доріжці у дворі будинку АДРЕСА_2 , та у змиві з поверхні гіпсокартону у кімнаті, де потерпілій ОСОБА_15 наносилися удари, збігаються між собою і збігаються з генетичними ознаками зразка її крові.

Окрім цього, цією експертизою встановлено, що генетичні ознаки слідів крові, виявлених на вирізці з ролети, установленої на вхідних дверях до будинку, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 .

Проведені судові імунологічні експертизи підтвердили, що виявлена кров на вирізках з покривала, штори, простині, махровому рушнику, пеленці, халаті, джинсових шортах, змиві з поверхні стола, що були вилучені у ході огляду місця події у будинку АДРЕСА_2 , може походити за рахунок крові наданого на дослідження зразка крові трупа ОСОБА_15 (висновки експертиз №№ СЕ-19/107-21/10195-БД від 29.12.2021 р., СЕ-19/107-21/10196-БД від 28.12.2021 р., СЕ-19/107-21/10197-БД від 28.12.2021, СЕ-19/107-21/10199-БД від 28.12.2021 р. , СЕ-19/107-21/10198-БД від 25.01.2022 року, СЕ-19/107-21/10202-БД від 28.12.2021 р., СЕ-19/107-21/10201-БД від 25.01.2022 року, СЕ-19/107-21/10200-БД від 26.01.2022 р., СЕ-19/107-21/10203-БД від 26.01.2022 року ). Зокрема на наданих для дослідження претдемтах виявлено кров, яка належить людині, а при серологічному дослідженні у обєктах виявлено антиген В та ізогемаглютинін анти-А системи АВ0, сліди крові можуть походити від особи (осіб), кров якої (яких) відноситься до групи В (III) системи АВ0.

Згідно висновку судової імунологічної експертизи від 14.03.2022 року № СЕ-19/107-22/1834-БД при дослідженні висушеного зразка крові трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (об`єкт №1) - виявлено антиген В та ізогемаглютинін анти-А системи АВ0. Дані сліди крові можуть походити від особи (осіб), кров якої (яких) відноситься до групи В (III) системи АВ0. Кров трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належить до групи В (III) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0. Виявлена кров групи В (III) анти-А по ізосерологічній системі АВ0 на досліджуваних об`єктах згідно висновків експерта: №№ СЕ-19/107-21/10195- БД, СЕ-19/107-21/10196-БД, СЕ-19/107-21/10197-БД, СЕ-19/107-21/10198-БД, СЕ-19/107-21/10199-БД, СЕ-19/107-21/10200-БД, СЕ-19/107-21/10201 -БД5 СЕ- 19/107-21/10202-БД, СЕ-19/107-21/10203-БД - може походити за рахунок крові даного на дослідження зразка крові трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Відповідно до протоколів огляду від 03.10.2021 та 21.10.2021 в Сюртівській сільській ради вилучено та оглянуто звернення ОСОБА_7 від 27.09.2021, акти проведення оцінки рівня безпеки дитини, складених стосовно ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , довідку про склад сім`ї ОСОБА_16 та інші документи.

На час вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому діянь він психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (висновок судово-психіатричної експертизи №12 від 27.01.2022).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У судовому засіданні предметом дослідження був також відеозапис телепрограми «Не батьки, а звірі», що відбулася 31.10.2021.

Цей електронний доказ був наданий стороною обвинувачення з метою повноти та об`єктивності надання судом оцінки позасудових показань малолітньої ОСОБА_12 .

Так, судом першої інстанції переглянуто окремий фрагмент відеозапису, на якому відображено опитування психологом ОСОБА_25 у зв`язку із подією, що відбулася 02.10.2021. Дівчинка на питання психолога повідомляє про те, що вітчим бив їх рукою, ногою та палицею. Вона відчувала біль в області сідниць та голови. На обличчі зліва у неї був синець. Ніколетта повідомила про те, що вітчим бив ОСОБА_17 в іншій кімнаті. Ніколетта заходила до цієї кімнати, коли вітчим наказав принести води. Там вона бачила ОСОБА_17 , яка була у крові. Ніколетта не допомагала сестрі, оскільки боялась побиття вітчимом.

Відповідно до дослідженого під час судового розгляду висновку психолога від 10.11.2021 під час спілкування психолога з ОСОБА_12 з нею був встановлений контакт, дівчинка розповіла, що вона чула та безпосередньо бачила того вечора.

Також у ході судового розгляду встановлено, що потерпіла ОСОБА_12 у зв`язку із психологічною травмою, якої вона зазнала, проходить реабілітацію.

Стороною обвинувачення з метою оцінки позасудових показань потерпілої надано суду й відеозапис занять з дитиною.

Переглядом цього відеозапису встановлено, що ОСОБА_25 у ході розмови з психологом надає детальну інформацію про склад її сім`ї. Характеризуючи ОСОБА_5 , вона висловлює своє негативне ставлення до нього, стверджує, що він був «дуже поганий», «дуже злий», «бив усіх», у тому числі і її. Говорить, що вона його боялася.

Про події, що відбулися 02.10.2021, повідомила, що чула звуки з кімнати, де ОСОБА_5 бив Майю палицею. Її він також бив палицею. Про причину побиття сестри ОСОБА_12 зазначила, що це відбулося через те, що ОСОБА_26 втекла з дому через вікно, оскільки боялася вітчима.

Крім цього про винуватість ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених за п.п. 2, 4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд врахував та взяв до уваги.

Зокрема, протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення від 20.12.2021; Рапортом про отримання повідомлення про вчинення вбивства; Констатуюча довідка лікарня екстреної медичної допомоги про смерть ОСОБА_15 ; Копія лікарського свідоцтва про смерть № 548 від 05.10.2021 ОСОБА_15 ;; Довідка чергового лікаря КНП «Центральна міська клінічна лікарня» від 03.10.2021; протоколом огляду місця події від 06.10.2021 (одяг ОСОБА_15 ); копією рішення виконавчого комітету Сюртівської сільської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_16 та ОСОБА_5 » № 97/2021 від 12.11.2021; копією акту про факт передачі дитини; Копія рішення виконавчої комітету Сюртівської с/р № 87/2021; Інформацією директора Шишлівського ліцею та копія акту проведення службового розслідування від 21.10.2021; копією особової справи № К/402 ОСОБА_15 ; Листом відділу кримінального аналізу ГУНП в Закарпатській області та досьє на ОСОБА_5 ; Листом Сюртівської сільської ради від 12.10.2021, довідкою про склад сім`ї ОСОБА_5 , характеристикою ОСОБА_5 за місцем проживання; Протоколом медичного освідчення ОСОБА_5 для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння від 03.10.2021; Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.10.2021.

Щодо доводів сторони захисту, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 діяння кримінальне правопорушення, необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.121 КК України, про відсутність у нього умислу на позбавлення ОСОБА_15 життя, тобто в діях ОСОБА_5 наявне психічне ставлення у виді необережності до смерті потерпілої.

Відповідно до ст. 115 КК України при відмежуванні умисного вбивства від умисного вбивства вчиненого у стані сильного душевного хвилювання слід приймати до уваги суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а саме, коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли винний, хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання. Питання про умисел слід вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, а саме спосіб, знаряддя злочину, кількість, локалізація, характер поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Якщо такий факт не встановлений, умисне вбивство відсутнє, а вчинене належить кваліфікувати за наслідками, що настали, а саме на заподіяння умисного вбивства, вчиненого в стані сильного душевного хвилювання (в стані афекту), що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого.

Окрім типових елементів складу умисного вбивства, цьому злочину притаманні такі особливі компоненти об`єктивної сторони, як час та обстановка, а також специфічний характер умислу - раптовий, афектований.

Характерною рисою афектованого наміру є те, що він виникає під безперервним, дедалі зростаючим до критичної межі хвилювання тиском емоцій, й у цьому сенсі він (намір) набуває змушеного характеру. Своєрідно змінюючи свідомість і переломлюючи волю винної особи, стан афекту «спонукає» її розв`язувати проблему і конфліктну ситуацію.

З огляду на положення ст.24 КК прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Тобто підставою розмежування двох видів умислу є те, що при прямому умислі винувата особа бажає настання суспільно небезпечних наслідків, а при непрямому виявляє байдужість до таких наслідків, не бажає, але свідомо припускає настання суспільно небезпечних наслідків.

Свідомість при непрямому умислі є аналогічною свідомості в умислі прямому. І в цьому разі свідомість особи включає розуміння всіх фактичних обставин, що характеризують об`єктивні ознаки конкретного складу злочину, в тому числі характеру і значення об`єкта і предмета посягання, характеру дії і бездіяльності, а також місця, часу, способу їх вчинення та ін. Вона також містить розуміння суспільної небезпечності, шкідливості свого діяння і його наслідків.

При цьому, згідно висновку судово-психіатричного експерта, на час вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому діянь він психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

На переконання колегії суддів, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення у кримінальному провадженні, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази й дав їм у сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_5 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125, п.п. 2, 4 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів приходить до висновку проте, що такі ґрунтуються на сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі із дотриманням вимог кримінального процесуального закону та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Діяння ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за п.п. 2, 4 ч.2 ст.115 КК України, як вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, малолітньої особи, та з особливою жорстокістю.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене не кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому, відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, в тому числі і матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання зазначених вимог закону дотримався у повному обсязі, і підстав для скасування чи зміні вироку в цій частині за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти життя людини, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Обставинами, передбаченими ст. 67 Кримінального кодексу України, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини (п.6 ч.1 ст.67 КК України, за обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України), вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини (п. 6 ч. 1 ст. 67 КПК України), вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (п. 6-1 ч.1 ст.67 КК України) та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч.1 ст.67 КК України).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом першої інстанції призначено в межах санкції п.п. 2, 4 ч.2 ст.115 КК України. При його визначенні, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, які від нього настали у вигляді смерті малолітньої дитини, тому суд обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і призначив покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, яке за своїм видом та розміром, слід вважати справедливим.

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України заслуговує на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - з часу вчинення ОСОБА_5 вищевказаного діяння минуло більше двох років.

Щодо доводів представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 , про зміну вироку суду в частині цивільного позову, стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 (законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 ) 150 гривень моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, ці доводи не заслуговують на увагу. Суд першої інстанції з урахуванням характеру та обсягу фізичних і моральних страждань потерпілої правильно визначив розмір моральної шкоди.

Присуджене судом відшкодування моральної шкоди є достатнім для компенсації шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, в тому числі і матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання зазначених вимог закону дотримався у повному обсязі, і підстав для скасування вироку в цій частині, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги сторони захисту, що суд не дав належної оцінки всім обставинам кримінального провадження, даних, що стосуються його особи апеляційний суд визнає такими, що не впливають на вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання.

Будь-яких істотних порушень норм права у кримінальному провадженні при його перегляді судом апеляційної інстанції не встановлено.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_11 (законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 ) слід залишити без задоволення, аапеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_11 (законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 ) залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_5 , в частині засудження за ч.1 ст.125 КК України скасувати.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст.125 КК України від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та провадження у цій частині закрити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку суду посилання на застосування положень ч. 1 ч. 2 ст. 70 КК України.

В решті вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 червня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді