ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокуратури Полтавської області щодо невнесенні відомостей до ЄРДР.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що доводи скаржника щодо внесення відомостей лише за однією статтею КК України не свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України, оскільки остаточна правова кваліфікація дій особи визначається у ході досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора внести відомості до ЄРДР щодо ОСОБА_7 за ст. 382 КК України.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 13.06.2025 зобов`язано слідчого внести відомості до ЄРДР за його заявою від 11.04.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ст. 194 КК України, однак слідчий вніс відомості до ЄРДР лише за ст. 194 КК України.

Вказує, оскільки ухвала суду є обов`язковою для виконання, то слідчий ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки копію ухвали отримав 17 вересня 2025 року.

Позиції інших учасників судового провадження.

В судове засідання, будучи належним чином повідомленими, учасники провадження не з`явилися. Прокурор звернувся із заявою про здійснення апеляційного розгляду без його участі, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом 5 днів з дня її оголошення.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегією суддів встановлено, що оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави проголошена 12.09.2025 в присутності ОСОБА_6 , а оскільки останній не був ознайомлений із мотивами прийнятого рішення та зміг звернутися із апеляційною скаргою лише після ознайомлення зі змістом ухвали, протягом 5-ти днів з моменту отримання її копії, зазначена обставина визнається апеляційним судом поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону цілком дотримано.

Відповідно до матеріалів, що надійшли до суду, 13.08.2025 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави звернувся ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність прокурора Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за поданою ним заявою від 11.08.2025 про вчинення реєстратором ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізує її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Із поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.08.2025 слідує, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 13.06.2025 зобов`язано службову особу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за повідомленням ОСОБА_6 від 11.04.2025, в якому ставилося питання про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ст. 194 КК України, але у витягу з ЄРДР за № 0000806 реєстратором ОСОБА_7 вказана лише стаття 194 КК України, що на думку заявника свідчить про невиконання ОСОБА_7 ухвали слідчого судді та вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Однак, як правильно встановлено слідчим суддею, та із цим погоджується колегія суддів, заява ОСОБА_6 не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення та могли бути внесені до ЄРДР, оскільки викладені у ній обставини фактично свідчать про непогодження ОСОБА_6 із процесуальною діяльністю слідчого, яка пов`язана із розслідуванням кримінального провадження та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно із п. 5 ч. 4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості зокрема про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка в ході досудового розслідування, після зібрання доказів та проведення певних слідчих дій, може бути змінена, а непогодження заявника із попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за відомостями викладеними у його заяві та щодо яких розпочато досудове розслідування за № 0000806 від 21.06.2025, не може свідчити про невиконання ОСОБА_7 ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4