Справа № 183/4177/25
Провадження № 1-в/191/545/25
У Х В А Л А

іменем України

26 листопада 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове подання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває подання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , 1998 року народження, засуджений 29.07.2025 року вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки. 04.08.2025 року ОСОБА_4 засуджений вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання розрахований з 28.04.2025 року.

Водночас, при винесенні вироку Самарівським міськрайонним судом від 04.08.2025 року не було враховано вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 року.

На підстав чого начальник Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ставить питання про об"єднання покарань ОСОБА_4 призначеного за вказаними вироками судів.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню та у даному випадку не підлягають застосуванню положення ч.4 ст. 70 КК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Зі змісту ст. 537 КПК України вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Так, судом встановлено, що вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 року ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки. Вирок набрав законної сили 29.08.2025 року.

Вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2025 року ОСОБА_4 засуджений за ч.5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислений з 28.04.2025 року. У строк відбування покарання зарахований строк тримання під вартої ОСОБА_4 з 28.04.2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 04.09.2025 року.

Отже, встановлено, що при ухваленні вироку 04.08.2025 року Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області не був врахований вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 року, відомості про який були відсутні при ухваленні вироку від 04.08.2025 року.

Так, із дослідженого в ході судового засідання вироку Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2025 року, встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України 14.03.2025 року, тобто до ухвалення вироку Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 року.

Водночас, суд зазначає, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таке тлумачення закону про кримінальну відповідальність є усталеною практикою, оскільки суд, який призначає такій особі покарання за інший злочин, вчинений до постановлення вироку в першій справі, не може ревізувати міру покарання, призначену особі попереднім вироком. Так, в постанові ОП ККС від 15.02.2021 року у справі № 760/26543/17 зроблений висновок щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК.

Якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

Отже вироки Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 року та від 04.08.2025 року стосовно ОСОБА_4 слід виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 , відмовити.

Вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки та вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2025 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі виконувати самостійно.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому, прокурору Синельниківської окружної прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Суддя ОСОБА_1