У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді- ОСОБА_1

за участі сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження №0001913 від 27.06.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за №0001913 від 27.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики неналежного поводження обвинуваченого, а саме: може ухилитися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та просили застосувати домашній арешт у нічний час доби. Захисник наполягала на непідтвердженості ризиків, заявлених прокурором.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, щодо заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначає наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий, і за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства (рішення ЄСПЛ у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993). Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» (рішення ЄСПЛ «Ілійков проти Болгарії»)

Згідно з п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, у клопотанні прокурором заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, ризик переховування від суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , оскільки передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Вказане особливо підвищує ризик переховування ОСОБА_6 від суду. У зв`язку з чим, суддя дійшов до висновку про існування заявленого ризику.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином суд зазначає, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків та може впливати на потерпілу з метою зміни останньою показань.

На підставі зазначених обставин, суд дійшов до висновку про існування заявленого ризику.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення суд погоджується із зазначеними доводами, що обвинувачений офіційно не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, в 2016 році був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, предбаченого ч.1 ст.185 КК України, що вказує на те, що останній може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Таким чином, ризики, які були встановлені слідчим суддею при застосуванні та продовженні судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовжують існувати.

У ч.1 ст. 178 КПК наведено перелік обставин, які суд має оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Так суд бере до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні (які судом ще не допитувались), не має міцних соціальних зв`язків, тому у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Крім того, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

При цьому суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , має досить високий ступінь суспільної небезпечності, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Обставини, зазначені захисником ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , не можуть бути підставою для відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та заміни на більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, в судовому засіданні не встановлено, тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, йому необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 291, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку до 28.12.2025 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- не відлучатись з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали визначити до 28.12.2025 включно.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7