Справа № 405/5867/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000339 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, громадянина України, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше судимого: 19.02.2018 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 26.08.2021 за ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців 25 днів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 приблизно о 19:15 годині 13.09.2024, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , умисно діючи в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася в АДРЕСА_2 , без поважних причин в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до моменту прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме до 10:00 години 23.04.2025, перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті всі обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені вірно та він їх не оспорює. Він дійсно, будучи військовослужбовцем, 13.09.2024 самовільно, без поважних причин залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалася в АДРЕСА_2 та до 23.04.2025 не повертався до військової частини. Жодних документів дозвільного характеру, які б надавали йому можливість законно перебувати за межами військової частини, командуванням частини йому не видавалися. Розумів, що вчиняє протиправно. У скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні умисних дій, що виразилися у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому військовослужбовцем в умовах воєнного стану, доведена.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України як умисні дії, що виразилися у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, є військовослужбовцем, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вище приведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який у скоєному щиро розкаявся, повністю усвідомивши протиправність своїх дій, на що вказує його процесуальна поведінка, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд погоджується із запропонованою прокурором мірою покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 5 ст. 407 КК України.

Підстав для застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 положень статтей 69, 75 КК України судом не встановлено.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, оскільки останній повністю визнав свою вину та усвідомив протиправність своїх дій, та його поведінка як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду свідчить про наявність щирого каяття.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 05 серпня 2025 року до дня набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_6