Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1246/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/873/25
Категорія ст.78 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №295/1246/23 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 27.08.2025,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні подання Богунського РВ ФДУ «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення з випробуванням засудженому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2023 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, а своїм рішенням задовольнити подання Богунського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_9 для відбування покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2023. При цьому, зазначає, що засуджений ОСОБА_9 неодноразово порушував умови випробувального терміну, 8 разів безпричинно не з`явився до органу пробації для реєстрації. Крім того, судом не взято до уваги доводи представника пробації та прокурора про вчинення засудженим нових злочинів під час випробувального терміну, в силу приписів ст.62 Конституції України, ч.ч.1, 5 ст. 17 КПК України. Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_9 дійсно протягом іспитового строку не виконував покладені на нього обов`язки вироком суду від 31.03.2023, а тому звільнення від відбування покарання підлягало скасуванню, однак враховуючи те, що на час розгляду подання іспитовий строк сплив - 31.03.2024, суд відмовив у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення з випробуванням засудженому ОСОБА_9 . Так, з позиції суду вбачається, що у разі настання часу закінчення іспитового строку на будь-якій стадії даного процесу, вважається, що засуджений відбув іспитовий строк, тобто виконав обов`язки, покладені судом, при цьому його поведінка, вчинення нових злочинів до уваги судом не береться, чим створюється небезпечний прецедент, так як будь-який засуджений, відносно якого розглядається подання про скасування звільнення з випробуванням має можливість не понести відповідальність (відбувати реальне покарання), оскільки, хоча подання направлено в межах іспитового строку, засуджений порушив умовний термін покарання, однак іспитовий строк під час розгляду справи закінчився і це є підставою для відмови у задоволенні подання, як наслідок, вказане нівелює положення ст.5 КВК України - принцип невідворотності виконання і відбування покарання. Тому, надаючи оцінку наведеним обставинам можливо зробити висновок, що фактичне закінчення іспитового строку, визначеного вироком суду під час розгляду матеріалів про скасування звільнення з випробуванням, не є безумовною підставою для відмови у задоволенні подання органу пробації про скасування випробувального терміну та направлення засудженого в місця позбавлення волі. Адже, порушення порядку та умов виконання покарання, вчинені засудженим, які є систематичними, та вчинені нові злочини ОСОБА_9 протягом іспитового визнаються законом найсуттєвішим порушенням умов випробування та свідчать про повне ігнорування засудженим вимог закону та його свідоме небажання стати на шлях виправлення. Посилаючись на зазначене, вважає, що таке рішення суду першої інстанції від 27.08.2025 створює обов`язок в органу пробації звернутися до суду із поданням про звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, що буде суперечити положенням ч.1 ст.78 КК України, при цьому нівелюються вимоги ч. 2 та 3 ст. 78 КК України, ст.166 КВК України та принцип невідворотності покарання.

Заслухавши доводи прокурора в підтримку вимог апеляційної скарги, позицію захисника в її заперечення, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 2 ст.78 КК України визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вважає суд апеляційної інстанції, судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, що стосуються законності та обґрунтованості судового рішення.

Як убачається з матеріалів провадження №295/1246/23, ОСОБА_9 засуджено вироком Богунського районного суду м.Житомира від 31.03.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, визначені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно змісту подання від 19.01.2024, засуджений ОСОБА_9 07.12.2023, 21.12.2023, 04.01.2024 та 18.01.2024 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин.

Крім того, органом пробації в поданні зазначено про вчинення засудженим ОСОБА_9 нового кримінального правопорушення (ч.4 ст.185 КК України) в період іспитового строку.

На переконання апеляційного суду, постановляючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні клопотання подання Богунського РВ ФДУ «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення з випробуванням засудженому ОСОБА_9 з підстав закінчення іспитового строку (31.03.2024), визначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2023, на час розгляду подання судом першої інстанції.

В даному випадку, апеляційний суд бере до уваги ту обставину, що подання Богунського РВ ФДУ «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення з випробуванням засудженого ОСОБА_9 було направлено до Богунського районного суду м.Житомира 19.01.2024 (отримано судом 24.01.2024, т.1 а.п.97-101), тобто під час дії іспитового строку визначеного засудженому ОСОБА_9 вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2023 (т.1 а.п.72-74).

На переконання апеляційного суду, завершення дії іспитового строку на час вирішення судом першої інстанції подання Богунського РВ ФДУ «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення з випробуванням засудженого ОСОБА_9 , не є процесуальною перешкодою для розгляду та вирішення судом зазначеного подання по його суті. При цьому, обґрунтування судом першої інстанції вищезазначених висновків з посиланням на положення ст.78, ст.79, ст.89 КК України, ст.537 КПК України, ст.165, ст.166, КВК України, є помилковим та доволі суб`єктивним трактуванням вимог закону.

Вирішуючи подання органу пробації щодо засудженого ОСОБА_9 , апеляційний суд бере до уваги обставини, що стосуються особи засудженого, а саме, що під час іспитового строку засуджений ОСОБА_9 10.05.2024 року був призваний на військову службу та у період з 02.07.2024 по 08.11.2024 брав безпосередню участь у бойових діях військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною довідкою від 12.11.2025 №3821. За наведених обставин, які свідчать про бажання стати на шлях виправлення, лише наявність чотирьох фактів неявки без поважних причин засудженого ОСОБА_9 на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не може бути безумовною підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Твердження в поданні, що засудженим ОСОБА_9 у період іспитового строку вчинено нове кримінальне правопорушення, суперечить положенням ст.62 Конституції України, ч.1, ч.5 ст.17 КПК України та є безпідставним, оскільки з цього приводу належні докази (вирок чи ухвала, які б встановлювали такий факт) відсутні.

Оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали на підставі п.3, п.4 ст.409 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 27.08.2025, якою відмовлено у задоволенні подання Богунського РВ ФДУ «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення з випробуванням засудженому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2023 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання Богунського РВ ФДУ «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення з випробуванням засудженому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2023 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :