Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Справа № 991/8907/25
Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/601/25
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

представниці ОСОБА_6 ,

прокурорки ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представниці ОСОБА_8 - адвокатки ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 вересня 2025 року щодо накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000664,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на мобільний телефон IPhone 16 Pro Max (серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 ) шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, вилучений у ОСОБА_8 28.08.2025 під час обшуку автомобіля KIA Sportage із номерним знаком НОМЕР_4 (VIN НОМЕР_5 ) (т. 2 а. с. 63, 66-69).

Зазначене рішення мотивоване: (1) здійсненням детективами Національного антикорупційного бюро України /далі - НАБУ/ досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України /далі - КК/ за фактами можливого отримання неправомірної вигоди народною депутаткою України для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища; (2) проведенням обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 07.08.2025, в ході якого вилучено мобільний телефон, пароль до якого власниця не надала, та на якому може зберігатись інформація, що має значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні; (3) визнанням вказаного телефону речовим доказом та призначенням експертизи щодо нього; (4) можливістю арешту майна того, хто не є підозрюваним у кримінальному провадженні; (5) відповідністю обмежень прав власника вимогам законності та дотримання справедливого балансу між суспільним інтересом і захистом права власності; (6) необхідністю для досягнення мети кримінального провадження застосувати саме такий захід забезпечення (т. 2 а. с. 63, 66-69).

В апеляційній скарзі представниця просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна. Свою позицію обґрунтовує тим, що: (1) ОСОБА_8 не причетна до кримінального провадження; (2) вилучений мобільний телефон не має відношення до даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_8 користується вказаним телефоном із жовтня 2024, у той час як події, яких стосується розслідування, мали місце в березні-серпні 2021, то цей носій не може бути речовим доказом; (3) ОСОБА_8 не має відношення до придбання квартир батьком її чоловіка; (4) не враховано, що досудове розслідування триває більше року й за цей час орган досудового розслідування не здобув та не надав до клопотання доказів причетності ОСОБА_8 до кримінальних правопорушень, і про підозру її не повідомив; (5) законодавцем не визначено такої мети для накладення арешту як проведення щодо майна експертного дослідження.

В судовому засіданні представниця власниці майна підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з мотивів, наведених у ній, в той час як прокурорка наполягала на відмові в її задоволенні, оскільки вважала доведеною необхідність накладення арешту на майно. Власниця майна в судове засідання не прибула, надіслала клопотання про проведення апеляційного розгляду за її відсутності (т. 2 а. с. 108-111).

Під час апеляційного перегляду встановлено правильність висновку слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_8 , враховуючи, що: (1) у кримінальному провадженні №0000664 розслідуються обставини вчинення, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК, щодо обставин отримання народною депутаткою України ОСОБА_8 у квітні-серпні 2021 від ОСОБА_9 неправомірної вигоди у вигляді житлових приміщень, наданих за ціною, у рази нижчою за ринкову, шляхом оформлення майнових прав на дві квартири на свою близьку особу (т. 1 а. с. 8); (2) під час огляду мобільного телефону ОСОБА_9 , вилученого за результатами обшуку, виявлено обмін повідомленнями у месенджері WhatsApp між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , в ході якого 30.03.2021 ОСОБА_9 написав повідомлення з проханням надати людину для оформлення, після чого 12.04.2021 народна депутатка написала про надсилання документів і відправила йому фотознімки паспорта та ідентифікаційного номера батька її чоловіка - ОСОБА_10 (т. 1 а. с. 95-98, 146-150); (3) також під час огляду мобільного телефону ОСОБА_9 , вилученого за результатами обшуку, виявлено обмін повідомленнями у месенджері WhatsApp між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , в ході якого 14.06.2021 він надіслав депутатці довідку, в якій зазначено про наслідки прийняття законопроєкту №5600 - введення сплати ПДВ з кожної угоди продажу житла (т. 1 а. с. 208-209); (4) згідно з протоколом огляду виписок по рахунках ТОВ ФК «Системінвест» ОСОБА_10 05.08.2021 оплатив кошти за договором про участь у ФФБ житлового комплексу «Авеню 42» (т. 1 а. с. 200-201), забудовником якого є ТОВ «КСМ-ГРУП», з якою пов`язаний ОСОБА_9 (т. 1 а. с. 73-74).

Наведених вище фактів достатньо для висновку, що обставини, які розслідуються у кримінальному провадженні №0000664, стосуються народної депутатки України ОСОБА_8 , оскільки вона мала певне відношення до придбання двох квартир у м. Києві батьком її чоловіка.

Крім того, суд бере до уваги те, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою збереження речових доказів) (п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК). У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК). Тобто, та обставина, що ОСОБА_8 не є підозрюваною у кримінальному провадженні, не може бути підставою для відмови у накладенні арешту на належний їй мобільний телефон.

Поруч із цим, за змістом ч. 1 ст. 98 КПК вилучений під час обшуку телефон, власницею якого є ОСОБА_8 , відповідатиме за одним із наведених критеріїв ознакам речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що він (1) був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, (2) зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, (3) містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, (4) був об`єктом кримінально протиправних дій, (5) набутий кримінально протиправним шляхом.

28.08.2025 детективами НАБУ на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.08.2025 проведений обшук в автомобілі KIA Sportage, під час якого виявлено й вилучено телефон IPhone 16 Pro Max, володільцем якого є ОСОБА_8 (т. 1 а. с. 256-267). Як встановлено з протоколу обшуку від 28.08.2025 в ході його проведення ОСОБА_8 було запропоновано добровільно надати пароль для розблокування вказаного мобільного телефону, проте вона відмовилася його надавати, а тому його вилучено (т. 1 а. с. 262-267). На думку суду, відмова надати пароль доступу до телефону (т. 1 а. с. 264), а також виявлення в ході досудового розслідування листування в телефоні іншого фігуранта даного кримінального провадження із ОСОБА_8 (т. 1 а. с. 30-36, 86-207, 256-270), вказують на те, що у вилученому в ОСОБА_8 мобільному телефоні з високим ступенем ймовірності міститься інформація, яку може бути використано в якості доказу фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Із огляду на це вказаний телефон відповідає такій ознаці, передбаченій ч. 1 ст. 98 КПК, як наявність інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, необхідність провести експертизу лише слугувала законною підставою для вилучення телефону, що відповідає абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК, а не метою арешту майна, не передбаченою КПК, як зазначає представниця в апеляційній скарзі. Оскільки метою було збереження речових доказів.

Щодо доводу представниці стосовно користування зазначеним мобільним телефоном його власницею з жовтня 2024, в той час, як розслідувані події мали місце в березні-серпні 2021, то його колегія суддів відхиляє як не обґрунтований. Адже в телефонах марки iPhone представлена функція резервного копіювання даних, які зберігаються в iCloud (хмарне сховище). Ця функція дозволяє відновити видалену інформацію. А тому зазначена інформація може міститися на мобільному телефоні, на який накладено арешт.

У ході апеляційного перегляду також не встановлено інших порушень вимог КПК.

За наслідками апеляційного перегляду за скаргою на ухвали слідчого судді суду апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (ч. 3 ст. 407 КПК).

Оскільки в ході апеляційного перегляду доводи представниці не знайшли свого підтвердження, то в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 22, 26, 98, 131, 132, 167-173, 236-237, 370, 376, 405, 407, 409, 418, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представниці залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 вересня 2025 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4