УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗСТ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001261 від 08.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Досудовим розслідування встановлено, що 08.09.2025 біля 08:30 год. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «RENAULT KOLEOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Левка Лук`яненка, в напрямку вул. Гетьмана Мазепи, поруч з буд. 52, на нерегульованому пішохідному переході допустила наїзд на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 жит. АДРЕСА_2 , яка перетинала проїзну частину рухаючись зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепна травма (неуточнена), перелом великого пальця стопи та була госпіталізована в нейрохірургічне відділення МКЛ ШМД м. Вінниці.

08.09.2025 під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «RENAULT KOLEOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який доставлено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30/32.

Автомобіль марки «RENAULT KOLEOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 жит. АДРЕСА_1 та на момент ДТП перебував у її користуванні.

Вилучений транспортний засіб містить на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди і являється джерелом доказів при дослідженні якого необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо розвитку дорожньо-транспортної пригоди, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз а саме: авто-технічної, транспортно-трасологічної, технічного стану транспортного засобу.

Слідчий в клопотанні зазначив, що з метою збереження речового доказу, уникнення його подальшого зникнення, втрати, пошкодження чи реалізації вилученого майна та забезпечення відшкодування шкоди, потерпілим завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність у накладені арешту на автомобіль марки «RENAULT KOLEOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було вилучено під час огляду місця події ДТП 08.09.2025.

Враховуючи вищенаведене слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що ВРЗСТ Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001261 від 08.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0001261 від 08.09.2025 року та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 08.09.2025 про визнання та приєднання речового доказу, вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001261 від 08.09.2025 року.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, проведення необхідних експертиз, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, клопотання слідчого про накладення арешту, на майно, вилучене 08.09.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, підлягає задоволенню

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 08.09.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме на автомобіль марки «RENAULT KOLEOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 жит. АДРЕСА_1 та на момент ДТП перебував у її користуванні, шляхом заборони використання іншими особами, окрім, як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ВРЗСТ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого ВРЗСТ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя