УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 520/9498/14-к

провадження № 51-4780ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2025 щодо ОСОБА_5 .

Обставини справи

1. Вказаним вироком,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Одеси,

визнано невинуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК у зв`язку із недоведеністю того, що в діянні обвинуваченого є склад вказаного кримінального правопорушення.

Цивільні позови прокурора та потерпілого ОСОБА_4 про стягнення із ОСОБА_5 витрат на лікування матеріальних збитків та моральної шкоди залишено без розгляду.

2. Ухвалою апеляційного суду вказаний вирок скасовано і звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК на підставі п. 1 ч. 2 ст. 49 цього ж Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Цивільні позови прокурора та потерпілого ОСОБА_4 залишено без розгляду.

3. Органом досудового розслідування, ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що 14 лютого 2014 року близько 22 год, він знаходячись біля буд. №12 по 2-му провулку Глазунова у м. Одесі, на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс удар невідомим предметом по голові ОСОБА_4 , після чого наніс наявним у нього ножом удар в область грудної клітини зліва та удари руками та ногами по тулубу останньому, тим самим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Доводи касаційної скарги

4. У касаційній скарзі потерпілий просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Він вважає, що судами проігноровано право потерпілого на участь в судовому засіданні, не проведено допит потерпілого, викривлено докази та неправомірно застосовано ст. 49 КК без встановлення вини.

5. Крім того, на його думку, апеляційний суд не зважив на допущені судом першої інстанції порушення, без з`ясування дійсних обставин події та наявних доказів надав перевагу одним доказам без належного спростування інших, у зв`язку з чим постановив ухвалу, яка не відповідає статті 419 КПК.

Оцінка суду

6. Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

7. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього ж Кодексу.

8. У касаційній скарзі потерпілого наведено доводи, які зводяться до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій доказів, що саме по собі не може свідчити про порушення ними кримінального або кримінального процесуального закону і не дає підстав для скасування оскаржених рішень.

9. Відповідно до частини 1 статті 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

10. Правильність оцінки судом першої інстанції доказів була предметом перевірки апеляційним судом, який надав вичерпні відповіді на усі доводи апеляційної скарги прокурора . Незгода з висновками судів, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням порушення судами процесуального закону.

11. Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

12. Відповідно до частиною 3 статті 288 КПК суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

13. Згідно з вимогами пункту 4 частини 1 статті 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

14. Так, суд апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду зазначив, що подане захисником клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки вказане кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_5 - 14 лютого 2014 року, тобто з дня його вчинення і до дня набрання вироком законної сили минуло понад десять років.

15. Згідно положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що має місце у даному випадку, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

16. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що в порядку ст. 288 КПК суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Проте, потерпілий ОСОБА_4 , будучи належним чином та своєчасно сповіщеним про дату, час та місце апеляційного розгляду кримінального провадження, в судові засідання апеляційного суду систематично не з`являвся, посилаючись на перебування на військовій службі, категорично заперечував проти проведення апеляційного розгляду за його відсутності та неодноразово звертався до суду апеляційної інстанції із клопотаннями про зупинення апеляційного провадження у зв`язку із перебуванням на військовій службі в ЗСУ, які ухвалою апеляційного суду від 29.02.2024 року, були залишені без задоволення з огляду на відсутність правових підстав для зупинення судового провадження.

17. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статей 417, 419 КПК.

18. З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які свідчать про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2025 щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3