Справа № 742/3727/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/497/25
Категорія - інші скарги. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

15 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференцій із захисником, з використанням його власних технічних засобів та з прокурором Через Прилуцький міськрайонний суд, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , про скасування повідомлення про підозру від 17 липня 2025 року ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 18 червня 2025 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що всупереч викладеним у ній аргументам, доводи захисників про протиправність повідомлення ОСОБА_8 про підозру від 17 липня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вищевказаному кримінальному провадженні, не знайшли свого підтвердження.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000576 від 18 червня 2025 року, скасувати як незаконне.

Не погоджуючись з мотивувальною частиною оскаржуваної ухвали вказує на те, що єдиним джерелом відомостей про можливу причетність до скоєння кримінальних правопорушень, зокрема, торгівлі наркотичними засобами та психотропними речовинами ОСОБА_8 , є свідчення особи зі зміненими анкетними даними, яка була допитана працівником поліції, який не мав повноважень у даному кримінальному провадженні.

При цьому, саме цією особою були здійснені оперативні закупки, саме ця особа спілкувалася із ОСОБА_8 фактично провокуючи його на вчинення злочину під керівництвом працівників поліції. Більш того, понятими були одній й ті ж самі особи, що вказує на користь доводів сторони захисту про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, аналіз матеріалів досудового розслідування, доступних стороні захисту на даний час, дозволяє стверджувати, що вони містять достатньо доводів про очевидну і категоричну недопустимість фактичних даних, відомості з яких стали підставою для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який вважав скаргу безпідставною, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України повідомлення слідчого, прокурора про підозру може бути оскаржено слідчому судді.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276-278 цього Кодексу.

Тобто, слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру.

А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, із системного аналізу якої вбачається, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі умовно можна поділити на такі етапи:

1) етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України;

2) етап об`єктивації/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених ст. 277 КПК України, та його підписання;

3) етап доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення про повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту особі згідно зі ст. 278 КПК України.

Дотримання встановленої правової процедури повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону.

У той же час підозра повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри у вчиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України).

Якщо про підозру повідомляється особа у разі обрання щодо неї запобіжного заходу, у клопотанні слідчого також уже мають бути такі достатні докази, оскільки КПК України встановлює, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Підставою для ймовірного висновку про причетність особи до вчинення злочину та повідомлення особи про підозру є також сам собою факт затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення (п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України). Цим фактом і обґрунтовується виникнення припущення про вчинення кримінального правопорушення певною особою, яке має бути перевірене під час кримінального процесуального доказування для її спростування або підтвердження та трансформації в обвинувальне твердження, що знайде своє відображення в обвинувальному акті.

Як убачається з матеріалів справи Прилуцьким РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0000576 від 18 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з вимогами статті 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 17 липня 2025 року свідчить про те, що воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також інші суттєві обставини, які були відомі на момент повідомлення про підозру.

Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_8 виокремлено права підозрюваного, міститься підпис слідчого, який здійснив повідомлення, підпис прокурора, який його погодив.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки зору доведеності вини, адже це перевіряється на етапі судового розгляду, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства та дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд підкреслює, що в першу чергу слідчий суддя має переконатися чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру, проте не має права оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту, та не має права надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи.

За таких обставин, твердження апелянта про те, що суд не надав оцінку відомостям, які стали підставою для початку досудового розслідування та проведення першочергових слідчих дій, в тому числі й проведення оперативних закупок у ОСОБА_8 , що в подальшому стало підставою для складання повідомлення про підозру, не може піддаватися оцінці на стадії досудового розслідування.

Більше того, надання оцінки щодо належності та допустимості доказів, наявності чи відсутності в діях підозрюваної особи складу інкримінованого їй кримінального правопорушення, наявності в діях правоохоронних органів чи інших осіб провокативних дій, про які вказує захисник, не може здійснюватися слідчим суддею в рамках проведення досудового розслідування, а входить до повноважень суду, який встановлює всі перелічені обставини та надає оцінку зібраним під час досудового розслідування доказам в сукупності з тими обставинами, що будуть встановлені в судовому засіданні.

Наразі, не погоджуючись з підставами для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, оспорюючи підстави для проведення оперативних закупок та вказуючи на фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, захисник в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що свої висновки зробив на підставі тих матеріалів досудового розслідування, які має у своєму розпорядженні, та якї на його думку свідчать на наявність в діях працівників поліції та особи, залученої до оперативних закупок, ознак провокативних дій щодо ОСОБА_8 та спонукання останнього до вчинення злочину.

У той же час, для надання оцінки викладеним фактам, слідчий суддя не може керуватися частиною доказів, при тому, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування та не всі докази зібрані, при тому, що для встановлення заявлених стороною захисту фактичних обставин (в тому числі й щодо наявності провокативних дій) неможливо обмежитися виключно дослідженням доказів, для цього необхідно здійснити комплекс дій, в тому числі й допитати осіб, які брали участь у проведенні оперативних закупок, що не може бути здійснено на стадії досудового розслідування, як про це зазначено вище.

Колегія суддів наголошує, що оцінка доказів та доведеність вини особи є виключною прерогативою суду при розгляді справи по суті. На даному етапі ні порушень з боку органу досудового розслідування при пред`явленні особі підозри, ні порушень при розгляді скарги слідчим суддею встановлено не було.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 17 липня 2025 року ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11