У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у не розгляді клопотання про визнання потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у не розгляді клопотання про визнання потерпілим. В обґрунтування скарги посилається на те, що 10.10.2025 року скаржнику надійшла постанова старшого слідчого Шостого слідчого відділу з дислокацією у місті Ужгороді ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 01.10.2025 року про відмову в задоволенні клопотання про залучення як потерпілого, якою було відмовлено у задоволенні заяви Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» в особі голови професійної спілки ОСОБА_3 від 16.09.2025 року щодо залучення профспілки, як потерпілої особи у кримінальному провадженні №0000156 від 214.08.2025 року. Постанова слідчого вмотивована тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які можуть свідчити, що профспілці «Правозахисники країни» завдано майнової шкоди, що не відповідає дійсності з огляду на те, що саме у заяві голови профспілки ОСОБА_3 від 18.10.2024 року наведені відомості, що 04.07.2024 року під час проведення обшуків за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Косонь, буд. 10 та Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, буд. 96, поліцейськими ГУНП в Закарпатській області було викрадено майно, яке є у власності профспілки, а саме фінансові документи у вигляді чеків, квитанцій, актів про надання послуг та виконання робіт, балансових відомостей, договорів, актів ревізій та перевірок, розписок, відомостей про надання та отримання матеріальних допомог, звітів та інше. Зазначені документи виготовлялися, складалися та оформлювалися з використанням паперу формату А4, журналів та книжок, які купувалися за кошти профспілки. Також, наразі для поновлення викраденої документації профспілці необхідно витратити додаткові фінанси. Факт викрадення поліцейськими документів профспілки підтверджується відео-записом, наявним у голови профспілки ОСОБА_3 , на якому зафіксовано як поліцейські ГУНП в Закарпатській області під час обшуку забирають документи профспілки, але в подальшому в протоколі обшуку вилучення цих документів не фіксують. Враховуючи положення ст. 55 КПК України, а також те, що ОСОБА_3 було подано заяву про вчинення щодо профспілки кримінального правопорушення, в якій зазначено відомості про завдання профспілці майнової шкоди та заяву голови профспілки про залучення профспілки до провадження як потерпілу особу у слідчого були обґрунтовані підстави та обов`язок залучити Первинну професійну спілку «Правозахисники країни» до кримінального провадження у якості потерпілої особи та вручити представнику юридичної особи пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

На підставі наведеного, просить постанову старшого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Ужгороді ОСОБА_4 від 01.10.2025 року про відмову у задоволенні заяви- клопотання про залучення профспілки, як потерпілої у кримінальному провадженні №0000156 від 21.08.2025 року скасувати. Зобов`язати старшого слідчого 6-го слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Ужгороді ОСОБА_4 або іншого слідчого, який здійснює розслідування кримінального провадження №0000156 від 21.08.2025 виконати вимоги ст. 55 КПК України щодо вирішення питання про залучення в якості потерпілого Первинну професійну спілку Правозахисники країни» в даному кримінальному провадженні на підставі заяви голови профспілки ОСОБА_3 від 16.09.2025.

Скаржник у судовому засіданні просив задовольнити скаргу з підстав, викладених у скарзі. Зазначив, що слідчим не вчинено жодних дій для з`ясування обставин заподіяння шкоди, винесену постанову передчасною.

Слідчий ТУ ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Ужгороді ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату розгляду скарги.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Постановою старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотанні про залучення ППС «Правозахсники України» як потерпілого у кримінальному провадженні.

В обґрунтування підстав для прийняття оскаржуваної постанови слідчим вказано, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які можуть свідчити, що ППС «Правозахисники України» завдано майнової шкоди, а тому відсутні підстави для визнання юридичної особи потерпілим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя враховує, що проведення досудового розслідування є функцією сторони обвинувачення, а саме: органу досудового розслідування. Відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом. Збирання та оцінка доказів, на стадії досудового провадження, відноситься до компетенції слідчого. Обрання способу чи методики збирання доказів, (проведення обшуку, проведення допиту чи інших слідчих (розшукових) дій) відноситься до дискреційних повноважень слідчого, і в кожній конкретній справі вирішується на його власний розсуд.

Оцінюючи постанову слідчого від 01.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання від 16.09.2025 на предмет законності, обґрунтованості та мотивованості, слід зазначити, що відповідно до вимог ч.5 ст.55 КПК України у постанові не наведено достатніх мотивів прийняття саме такого рішення з його належним обґрунтуванням щодо порушеного заявником питання, яке він обґрунтовує. Натомість, постанова містить загальні формулювання щодо безпідставності заявлених вимог, постанова належним чином не обґрунтована з посиланням на здобуті під час розслідування докази та норми процесуального закону. Питання, порушені потерпілим у заяві, фактично не знайшли свого вирішення у постанові слідчого і як результат - законодавча вимога щодо вмотивованості постанови слідчого при її винесенні не була дотримана в повній мірі, з огляду на те, що у такому рішенні не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у залученні потерпілим, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, як того вимагає ч.5 ст.55 КПК України.

У клопотанні від 16.09.2025 ОСОБА_3 просить залучити Первинну професійну спілку «Правозахисники країни» до кримінального провадження №0000 від 21.08.2025 року як потерпілу особу, щодо обставин викрадення поліцейськими Закарпатської області документів, у тому числі фінансових, під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , що підтверджується відео з моментом обшуку де працівники поліції забирають зниклі документи.

Дотримуючись вимог ст. 110 КПК України, на переконання слідчого судді, посилання слідчого на те, що відсутні відомості, які можуть свідчити, що ППС «Правозахисники України» завдано майнової шкоди, є недостатнім для мотивування відмови та необґрунтованим.

Слідчий суддя, в межах розгляду скарги не може посягати на самостійність слідчого при проведенні досудового розслідування, однак, у разі невиконання слідчим прямих процесуальних обов`язків, які хоч і відносяться до дискреційних, та спричинюють порушення інших осіб права на захист чи збирання доказів, та враховуючи той факт, що в постанові, що оскаржується, відсутнє належне мотивування причин відмови у задоволенні клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого виконати вимоги, які містяться у клопотанні сторони, та зобов`язати повторно розглянути клопотання.

Згідно усталеної практики Верховного Суду (висновком Великої палати Верховного суду, викладеної в постанові від 16 січня 2019 року), поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Визначення статусу потерпілого настає з моменту вчинення щодо такої особи кримінального правопорушення, а не з моменту подання такою особою відповідної заяви, як це передбачено ч. 2 ст. 55 КПК.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст.91К ПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого, слідчим в порушення вимог ч. 2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник та у постанові не наведено мотивів їх відхилення, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, які б дали підстави вважати, що заявнику не завдано матеріальної шкоди.

Отже, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані зазначені обставини, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто клопотання заявника, що не відповідає вимогам ст.ст.55, 110 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги слідчий суддя може скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, скасувати повідомлення про підозру, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст. 24, 110, 303-307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у не розгляді клопотання про визнання потерпілим - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 від 01.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000156 - скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 16 вересня 2025 року про визнання потерпілим Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" у кримінальному провадженні за №0000156 від 21.08.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.10.2025.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1