печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0001149 від 16.10.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні якого перебувають двоє неповнолітніх дітей, не адвоката, депутата Чабанівської селищної ради, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 за погодженням заступника начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001149 від 16.10.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вказаному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, що передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

На даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України отримані стороною захисту 24.10.2025.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених. Сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного. Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких корупційних злочинів, з метою забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, беручи до уваги, що кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 з використанням умов воєнного стану, при вирішенні питання щодо розміру застави сторона обвинувачення вважає, що з урахування майнового стану ОСОБА_4 та його близьких осіб, ураховуючи зухвалість вчинених кримінальних правопорушень, застава має складати 3303 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 10 001 484 гривень.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Захисник зазначив, що стороною обвинувачення не доведені мета застосування запобіжного заходу, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначили про необґрунтованість повідомленої підозри, оскільки доказів, які б підтверджували версію органу досудового розслідування щодо вчинення ним будь-яких кримінальних правопорушень, не надано та до клопотання не долучено. Просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання та дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, письмові заперечення та докази, якими обґрунтовуються такі заперечення, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001149 від 16.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 369 КК України.

Так, в результаті адміністративно-територіальної реформи в Україні згідно з постановою Верховної ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» на території Фастівського району Київської області здійснює діяльність Чабанівська селищна рада - представницький орган місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 141 Конституції України строк повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, депутати якої обрані на чергових виборах, становить п`ять років.

У відповідності до ч. 15 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», порядок скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Згідно з ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до Регламенту Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області VIIІ скликання Чабанівської селищної територіальної громади, затвердженої Рішенням 81-ї позачергової сесії від 01.08.2023 № 1071 Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області (далі - Регламент) сесія селищної ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць та проводить свою роботу в порядку передбаченому ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та цим Регламентом.

Кількісний склад депутатів селищної ради визначається Виборчим кодексом України і становить 22 депутати. Сесія ради є правомочною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Відповідно до п. 1 розділу VІ Регламенту рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення селищної ради приймаються на пленарному засіданні після їх обговорення, більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим регламентом.

На виконання рішення 7-ої чергової сесії Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області VIIІ скликання № 169 від 04.03.2021, приступили до виконання повноважень депутати Чабанівської селищної ради, серед інших ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 08.01.2025 № 93-ІV (далі - Закон № 93-ІV) депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону № 93-ІV повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону № 93-ІV на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 93-ІV депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень. Кожний депутат місцевої ради у раді та її органах, до складу яких він входить, має один голос. Депутат місцевої ради, який не входить до складу відповідного органу ради, може брати участь у його роботі з правом дорадчого голосу.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 93-ІV на сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради.

Згідно з ч. 3 ст. 18 КК України - службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до примітки до ст. 364 КК України - службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , будучи депутатом Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, є службовими особами.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо: прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації; затвердження договорів, укладених сільським, селищним, міським головою від імені ради, з питань, віднесених до її виключної компетенції.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні повноваження щодо: розгляду і внесення до відповідних органів виконавчої влади пропозицій до планів і програм будівництва та реконструкції об`єктів на відповідній території; залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в розвитку потужностей будівельної індустрії і промисловості будівельних матеріалів, у створенні, розвитку та реконструкції об`єктів інженерного забезпечення і транспортного обслуговування; визначення у встановленому законодавством порядку відповідно до рішень ради території, вибір, вилучення (викуп) і надання землі для містобудівних потреб, визначених містобудівною документацією.

Так, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, але не пізніше грудня 2024 року, у ОСОБА_8 , який, будучи достовірно обізнаним про порядок регулювання земельних відносин та містобудівних потреб громади, та про те, що вказані питання відносяться до компетенції сесії Чабанівської селищної ради, під час якої депутатами ради здійснюється голосування щодо прийняття рішень про виділення бюджетних грошових коштів на такі потреби, за попередньою домовленістю з невстановленими працівниками одного із правоохоронних органів Київської області, виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди депутатам Чабанівської селищної ради за позитивне голосування під час вирішення питань розподілу бюджетних коштів для визначених суб`єктів господарської діяльності, які здійснюють свою діяльність на території Фастівського району Київської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , за невстановлених обставин, але не пізніше грудня 2024 року, протиправно вступив у злочинну змову із депутатом Чабанівської селищної ради VIII скликання ОСОБА_4 , повідомивши останньому про свої злочинні наміри, та запропонував спільними, узгодженими діями, реалізовувати свій злочинний умисел, на що ОСОБА_4 надав добровільну згоду.

Водночас, ОСОБА_4 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм законодавства, здійснюючи функції представника місцевого самоврядування, будучи депутатом Чабанівської селищної ради, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з корисливих мотивів, вирішив використати вказані обставини у своїх особистих цілях, знехтувавши вимогами законодавства та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, надав згоду на сприяння у наданні ОСОБА_8 неправомірної вигоди депутатам Чабанівської селищної ради за участь у голосуванні за відповідні питання на сесії ради.

З цією метою, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_4 , якому відомий склад депутатів Чабанівської селищної ради, розуміючи, що ОСОБА_9 працює тривалий час у вказаному органі місцевого самоврядування, має певний авторитет та повагу серед колег по роботі, що дає йому змогу, шляхом надання рекомендацій або порад останнім впливати на прийняття ними різного роду рішень вирішили реалізувати свій злочинний умисел, шляхом надання службовій особі, яка здійснює функції місцевого самоврядування - депутату Чабанівської селищної ради ОСОБА_9 неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах третіх осіб дій з використанням його службового становища.

Реалізовуючи свої протиправні наміри, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою та разом із ОСОБА_8 , переслідуючи спільний злочинний умисел, направлений на надання службовій особі місцевого самоврядування неправомірної вигоди, з метою забезпечення здійснення голосування депутатами Чабанівської селищної ради за прийняття у подальшому вигідних їм та визначених ними суб`єктам господарювання рішень, у період з квітня по травень 2025 року, неодноразово висловлювали ОСОБА_9 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, пропозиції щодо необхідності подальшої співпраці та прийняття рішень в інтересах третіх осіб.

Так, ОСОБА_8 , з метою реалізації спільного з ОСОБА_4 умислу направленого на надання службовій особі місцевого самоврядування неправомірної вигоди, за невстановлених обставин, під час телефонної розмови з ОСОБА_9 , призначив останньому зустріч 21.05.2025 в кафе «Шеф» за адресою: м. Київ, вул. Самійла Кішки, 6.

21.05.2025, близько 14 год 00 хв, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою та разом із ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою реалізації спільного злочинного умислу направленого на надання службовій особі неправомірної вигоди, перебуваючи у приміщенні кафе «Шеф» за адресою: м. Київ, вул. Самійла Кішки, 6, передав ОСОБА_4 , для подальшого надання ОСОБА_9 , грошові кошти в розмірі 4500 доларів США, що станом на 21.05.2025 згідно курсу Національного банку України становило 186 682,95 грн, з метою забезпечення ОСОБА_9 у подальшому участі у голосуванні депутатами Чабанівської селищної ради за рішення, які вигідні ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та визначеним ними суб`єктам господарювання.

У цей же день, близько 15 год 30 хв, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_8 злочинного умислу, перебуваючи разом із ОСОБА_9 в автомобілі Lexus LS, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить останньому, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення ОСОБА_9 , як службовою особою, в інтересах третіх осіб дій з використанням свого службового становища, надав ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 4500 доларів США, що станом на 21.05.2025 згідно курсу Національного банку України становило 186 682,95 грн, шляхом поміщення грошових коштів у відділення для зберігання речей, яке розташоване перед переднім пасажирським сидінням автомобіля, чим довів до кінця свій та ОСОБА_8 злочинний умисел.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою та разом із ОСОБА_8 , будучи обізнаними про наявність договірних відносин між Чабанівською селищною радою та суб`єктами господарської діяльності щодо інвестування ресурсів в благоустрій та розвиток об?єктів на території Чабанівської селищної громади, за невстановлених обставин, але не пізніше 19.06.2025, вступили у злочинну змову з невстановленими особами, спрямовану на надання неправомірної вигоди частині депутатів Чабанівської селищної ради, з метою їх голосування на сесії ради та забезпечення прийняття рішення в інтересах третіх осіб.

Так, з метою реалізації спільного із ОСОБА_4 злочинного умислу, за невстановлених обставин, але не пізніше 19.06.2025, ОСОБА_8 висловив пропозицію депутату Чабанівської селищної ради ОСОБА_9 надати йому та іншим депутатам селищної ради неправомірну вигоду у сумі 80 000 гривень за участь та голосування, з метою прийняття на сесії ради рішення щодо затвердження детального плану території земельних ділянок загальною площею 5,8362 га в межах смт. Чабани Фастівського району Київської області для реалізації інвестиційного проекту «Реконструкція з прибудовою торгівельного комплексу за адресою: Київська область, Фастівський район, смт Чабани, вулиця Одеське шосе, будинок 8».

Встановлено, що між Чабанівською селищною радою Фастівського району Київської області та ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» укладено меморандум щодо інвестування ресурсів в благоустрій та розвиток Чабанівської селищної територіальної громади.

Під час роботи 102-ої позачергової сесії Чабанівської селищної ради VIII скликання, відповідно до розпорядження Чабанівської селищної ради від 09.06.2025 № 72-В, на обговорення сесії, винесено питання про розгляд заяви ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» щодо затвердження детального плану території земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:5002, :04:001:5438, :04:001:0030, :04:001:0028, :04:001:0002 (на праві оренди), :04:001:0013, :04:001:0015 загальною площею 5,8362 га в межах смт. Чабани Фастівського району Київської області для реалізації інвестиційного проекту «Реконструкція з прибудовою торгівельного комплексу за адресою: Київська область, Фастівський район, смт Чабани, вулиця Одеське шосе, будинок 8», який розроблений ТОВ «ІНСТИТУТ ТЕРИТОРІАЛЬНОГО ПЛАНУВАННЯ», за затвердження якого 19.06.2025 проголосували присутні п`ятнадцять депутатів.

У подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану направленого на надання службовій особі Чабанівської селищної ради неправомірної вигоди, діючи в інтересах невстановлених осіб, ОСОБА_8 , за невстановлених обставин 19.10.2025 передав ОСОБА_4 , для подальшого надання ОСОБА_9 , неправомірну вигоду в розмірі 80 000 грн, за вже проведене позитивне голосування, яке відбулось 19.06.2025, та яким затверджено детальний план території земельних ділянок загальною площею 5,8362 га в межах смт. Чабани Фастівського району Київської області для реалізації інвестиційного проекту «Реконструкція з прибудовою торгівельного комплексу за адресою: Київська область, Фастівський район, смт Чабани, вулиця Одеське шосе, будинок 8».

У свою чергу, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_8 злочинного умислу, 24.10.2025, близько 13 год 45 хв, перебуваючи разом з ОСОБА_9 у приміщенні кафе «Шеф» за адресою: м. Київ, вул. Самійла Кішки, 6, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення ОСОБА_9 , як службовою особою, в інтересах третіх осіб дій з використанням свого службового становища, передав ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 80 000 грн, чим довів до кінця спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

24.10.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

24.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується належними та допустимими доказами зібраними під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, а саме: протоколами за результатами НСРД № 9/10-2045 від 05.12.2024, № 9/10-252 від 28.01.2025, від 28.02.2025 № 9/10-387, від 19.03.2025 № 9/10-449, від 19.03.2025 № 9/10-450, відповідно до яких під час зустрічей ОСОБА_8 та із ОСОБА_9 , з боку ОСОБА_8 наголошувалось на необхідності проведення сесії Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області на порядку денному якої, буде винесено питання щодо продовження терміну оренди земельних ділянок місцевому забудовнику, за що останній пообіцяв надати неправомірну вигоду; протоколом НСРД від 19.03.2025 № 9/10-449, відповідно до якого відбулася зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якої ОСОБА_8 передає ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 8 000 доларів США; показаннями ОСОБА_9 від 07.05.2025, який повідомив, що 18.03.2025 під час зустрічі по вул. Енергетиків в с. Хотів Київської області ОСОБА_8 передав йому грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США за голосування ним, як депутатом Чабанівської селищної ради в інтересах ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «УКРЖИТЛОІНВЕСТ»; рішенням Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області від 18.03.2025, відповідно до якого надано дозвіл на укладання з ТОВ «УКРАЇНСЬКА ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «УКРЖИТЛОІНВЕСТ» додаткової угоди про продовження терміну дії Договору №22/10-2020 про реалізацію проекту будівництва житла в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області від 22 жовтня 2020 року строком на 32 місяці з моменту укладення додаткової угоди (п. 8) та надати дозвіл на укладення додаткової угоди про продовження терміну дії договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) (п.9), «За» вказані рішення проголосували 14 депутатів, у тому числі ОСОБА_9 ; протоколом НСРД від 22.05.2025 № 9/10-819, відповідно до якого 21.05.2025 в ході зустрічі ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 останній обговорює видачу «зарплати» депутатам та передає ОСОБА_4 8 000 доларів США, які останній передає ОСОБА_9 ; показаннями ОСОБА_10 від 18.07.2025, який повідомив, що 21.05.2025 приблизно о 14 год. під час спільної зустрічі в кафе «ШЕФ» в Голосіївському районі м. Києва, ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 для подальшого надання йому грошові кошти в розмірі 4500 доларів США як неправомірної вигоди за забезпечення голосування депутатами Чабанівської селищної ради, які того ж дня о 13:35 йому передав ОСОБА_4 .

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

При цьому, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду: наявність даного ризику обґрунтовано тим, що санкцією ч. 3 ст. 369 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна (тяжкий злочин). Крім того, застосування ст. ст. 69, 75 КК України за вчинення корупційних кримінальних правопорушень не передбачене. Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого корисливого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування на території України під час дії воєнного стану в країні, дають стороні обвинувачення достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 має реальні можливості залишити територію України поза межами пунктів пропуску з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість ймовірного покарання не є самостійною підставою для утримання особи, проте у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначає, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів» та у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

- ризик незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя вважає доведеним, з огляду на те, що ОСОБА_4 , маючи зв`язки у правоохоронних органах, експертних установах, може отримувати у поза процесуальний спосіб доступ до окремих матеріалів кримінального провадження, які під час досудового розслідування направляються до судів при здійсненні судового контролю за додержанням прав і свобод громадян під час досудового розслідування, експертних установ для проведення судових експертиз, тощо.

У свою чергу, наявний ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи під запобіжним заходом не пов`язаним із триманням під вартою та усвідомлюючи міру покарання за вчинене корупційне кримінальне правопорушення, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, у тому числі на ще не допитаних свідків з числа депутатів Чабанівської селищної ради, суб?єктів господарської діяльності, з метою відмови від надання показань, а також, користуючись своїми зв`язками серед працівників правоохоронних органів, що підтверджується матеріалами НСРД, може впливати на експертів та спеціалістів у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слід дійти висновку щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_4 можливостей для незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, що вказує на існування такого ризику.

При цьому, відповідно до положень кримінального процесуального законодавства суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом.

Однак ризики перешкоджати провадженню іншим чином вчинити, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення продовжити кримінальні правопорушення у яких підозрюється особа, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не є доведеними.

Фактичні обставини злочинів, інкримінованих підозрюваному свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Проте, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваному такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим належно не мотивовано, а прокурором під час розгляду клопотання не доведено чому інший запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак, приймаючи до уваги наявні дані про фактичні обставини провадження, особу підозрюваного, не судимість останнього та постійне місце його проживання, стан здоров`я, його роль у вчиненні кримінальних правопорушень, враховуючи, що сама по собі ступінь тяжкості злочину, що інкримінується особі, не може бути безумовною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

При цьому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати у кримінальному провадженні № 0001149 від 16.10.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному з 23 год. 30 хв. по 05 год. 00 хв. наступної доби, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 грудня 2025 року.

Крім того, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з метою забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну..

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 177-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Застосувати у кримінальному провадженні № 0001149 від 16.10.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному з 23 год. 30 хв. по 05 год. 00 хв. наступної доби, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 грудня 2025 року.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1