УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025року

м. Київ

cправа № 369/10642/16-к

провадження № 51 - 3669 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року, задоволено клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 4, ст. 358 ч. 4, ст. 366 ч. 2, ст. 191 ч.5 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закрито.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Так, потерпілі у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначають про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та незаконність і необґрунтованість судових рішень, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводять доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, ст. 412 КПК України, з урахуванням того, що кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Також у поданій скарзі потерпілі не зазначають в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону в силу ст. 419 КПК України, на їх думку, було допущено цим судом, які доводи їх апеляційних скарг суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано копій касаційної скарги та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не додано 1 примірника копії касаційної скарги та додатків до неї).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без руху.

Встановити потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3