Справа № 946/90/26
Провадження № 1-кс/946/116/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000622,-

В С Т А Н О В И В:

12.01.2026 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із заявою про відвід слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000622 (справа №946/90/26).

Крім цього, 12.01.2026 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із заявою про відвід слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області №0000622 (справа №946/92/26).

13.01.2026 ОСОБА_3 звернулась із заявами про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 від розгляду заяв про відвід слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000622 у справах №946/90/26, №946/92/26.

Ухвалами судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від 15.01.2026 відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_3 від 13.01.2026 у справах №946/90/26, №946/92/26 про відвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 від розгляду заяв про відвід слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000622.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 15 січня 2026 року провадження з розгляду двох заяв ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000622 об`єднано в одне провадження, присвоївши спільний єдиний унікальний номер № 946/90/26 (провадження № 1-кс/946/116/26).

Так, підставами для відводу слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000622, ОСОБА_3 зазначає наступні: слідчий ОСОБА_4 характеризується стійким ухиленням від виконання прямих обов`язків, передбачених статтями 2, 9, 40 та 220 КПК України, замість встановлення обставин, що підлягають доказуванню, слідчий зосередився на створенні штучних перешкод для потерпілих. Умисність дій слідчого ОСОБА_4 простежується через системне використання юридично неспроможних аргументів для відмови у проведенні слідчих дій. Ключовим інструментом саботажу стала маніпуляція поняттям «компетенція слідчого». У постанові від 29.12.2025 ОСОБА_4 стверджує, що проведення допиту головних фігурантів справи ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) та огляд решток майна ВИЛ-0224-К не входять до його повноважень. Відмова ОСОБА_4 зафіксувати ці зміни (ухвала від 29.12.2025) фактично легалізує фізичне знищення речового доказу. Слідчий свідомо надає злочинцям можливість завершити процес знищення слідів злочину, що кваліфікується як пособництво у формі бездіяльності. Згідно з вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 06.10.2025 (справа №946/4906/25) ОСОБА_8 (у матеріалах справи фігурує як ОСОБА 4) був визнаний винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України (перешкоджань законній діяльності ЗСУ) та ч. 1 ст. 263 КК України (незаконне поводження зі зброєю). Слідчий ОСОБА_4 , розслідуючи справу про незаконне володіння поромною переправою в цьому ж районі (село Кислиця), не може не знати про цей вирок та антидержавну діяльність ОСОБА_8 . Проте замість того, щоб активізувати розслідування та позбавити колаборанта економічної бази у вигляді стратегічного транспортного засобу (порому), ОСОБА_4 фактично виступає його процесуальним адвокатом. Згідно з матеріалами скарг потерпілої ОСОБА_3 , ОСОБА_9 був свого часу звільнений з Державної прикордонної служби України за вчинення корупційного діяння. Присутність такої особи в органах Національної поліції та довірення їй розслідування справ, де фігурують колишні керівники прокуратури, є системною помилкою МВС. ОСОБА_4 використовує свої повноваження не для захисту закону, а для «надання корупційної сервісності» злочинній групі ОСОБА_10 . Його постанови, які десятки разів скасовувалися слідчими суддями Ізмаїльського міськрайонного суду , є лише «фіговими грамотами», що штампуються для імітації процесу при фактичному блокуванні будь-якого руху до обвинувального акту. Відмова у допиті діючих прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також слідчих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (які роками сприяли схемі), є умисною дією, спрямованою на запобігання викриттю корупційної мережі в Ізмаїлі. Одним із найвагоміших доказів умисності бездіяльності ОСОБА_4 є його позиція щодо «Акту технічного нагляду судна» від 15.11.2015. Слідчий неодноразово отримував матеріали, що підтверджують смерть ОСОБА_16 (нібито підписання акту) у 2007 році. Постанова слідчого ОСОБА_4 від 29.12.2025 є вершиною процесуального свавілля. Розглянувши клопотання потерпілої ОСОБА_3 № 316466, яке містило 21 пункт детально обґрунтованих вимог, слідчий задовольнив лише одну долучення копії інформаційної довідки. Решту 20 пунктів було відхиллено з ідентичним формулюванням про «вихід за межі компетенції». На основі проведеного аналізу можна зробити наступні остаточні висновки щодо підстав для відводу слідчого ОСОБА_4 : системне використання формулювання «поза межами компетенції» для відмови у базових слідчих діях (допити, огляди) доводить наявність у слідчого прямого умислу на саботаж розслідування. Він свідомо ігнорує ст. 40 та ст. 224 КПК України; надання процесуального укриття ОСОБА_17 , який має вирок за ч. 1 ст. 114-1 КК України, свідчить про те, що ОСОБА_4 діє в інтересах осіб, які підривають обороноздатність України; 100% кореляція між рішеннями слідчого та інтересами групи ОСОБА_10 вказує на його інтеграцію у злочинну організацію, слідчий виступає не як представник держави, а як агент впливу колишніх посадовців прокуратури; умисне уникнення огляду порому ВИЛ-0224-К після його незаконного зварювання призвело до фізичного знищення речового доказу, що унеможливлює проведення ідентифікаційних експертиз.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

Слідчий СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяв ОСОБА_3 без участі, просить відмовити у задоволенні заяв.

Згідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, фіксація процесу технічними засобами не здійснювалась.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи заяв, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000622.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Слідчий суддя не може взяти до уваги доводи заявника про упередженість чи протиправну зацікавленість слідчого, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими письмовими доказами.

Так, заявником не наведено конкретних підстав для відводу слідчого, передбачених ст. 77 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що процесуальні рішення слідчого, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для його відводу. Незгода з процесуальною діяльністю чи рішеннями слідчого не може вважатися підставою для відводу. Визначення процедуру оскарження процесуальних рішень слідчого, яке має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України. Особиста оцінка заявником особистості слідчого не свідчить про наявність підстав для відводу.

Додаткових підстав, передбачених ст. 77 КПК України, у заявах про відвід слідчого зазначено не було.

Слідчий суддя приходить, до висновку, що обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого не наведені та не доведені. Не доведено упередженість слідчого, відсутні обставини, що викликають сумніви саме у неупередженості та протиправній поведінці чи протиправній зацікавленості у результатах розслідування слідчого.

Викладені заявниками обставини не є підставами для відводу слідчого. У разі незгоди з певними діями або бездіяльністю слідчого чи прокурора під час здійснення кримінального провадження, заявник в передбачених законом випадках, може оскаржити їх в порядку визначеному, зокрема, главою 26 КПК України.

Враховуючи викладене, з огляду на недоведеність існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого, відповідно до ст.77 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000622 не підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Доказів злочинної змови, незаконного впливу з боку слідчого на досудове розслідування чи протиправної зацікавленості у її результатах, та іншого слідчому судді не надано. Таким чином, слідчому судді не доведено наявності, передбачених ч. 1 ст. 77 КПК України, підстав для відводу слідчого.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 218, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяв ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000622 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 22.01.2026р. о 10:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1