Справа № 991/14/25
Провадження 1-кп/991/1/25
У Х В А Л А

27 жовтня 2025 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 24.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Історія провадження

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000190 від 24.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.

Ухвалою Суду від 14.01.2025 у вказаному провадженні призначено судовий розгляд.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 подано до суду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 .

2. Доводи клопотання про продовження строку дії обов`язків

Подане клопотання прокурор обґрунтовує застосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та покладанням на останнього низки обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Востаннє обов`язки продовжувалися ухвалою суду від 16.09.2025 строком до 16.11.2025 включно. Даною ухвалою продовжені обов`язки: 1) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 2) утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказуючи на продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду та ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії раніше покладених на нього обов`язків на два місяці. Існування ризику переховування прокурор обґрунтовує тяжкістю можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини, відсутністю міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 на території України через проживання дружини та дітей за кордоном, наявністю у родини житла за кордоном, що підтверджується фактом їх тривалого перебування не в Україні, та матеріальним становищем родини, що також підтверджується проживанням родини за кордоном протягом тривалого часу. Також наявність ризику переховування прокурор обґрунтовує наявністю у обвинуваченого стійких зв`язків із посадовими особами місцевого самоврядування та органів державної влади. Ризик впливу на свідків прокурор обґрунтовує підтриманням обвинуваченим зв`язків з посадовими особами місцевого самоврядування, органів державної влади, посадовими особами правоохоронних органів, та самою процедурою отримання показань від свідків на стадії судового розгляду, встановленою КПК України. Окремо прокурор також вказує на зростання ризику впливу на свідків.

В сукупності викладеного прокурор переконаний, що ризики дотепер продовжують мати місце. Тому існують підстави для продовження строку дії раніше покладених на обвинуваченого обов`язків.

3. Позиція учасників кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про продовження строку дії обов`язків підтримав та зазначив таке. Дотепер раніше встановлені ризики не втратили своєї актуальності та продовжують існувати. Також вказав, що ризик впливу на свідків існує не дивлячись на те, що свідки вже були допитані в судовому засіданні. Існує вірогідність їх допиту в суді апеляційної інстанції. Відтак продовженню підлягає і обов`язок не спілкуватися обвинуваченому зі свідками.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив таке. Клопотання прокурора є ідентичним усім попереднім клопотанням та судом вже надавалася оцінка доводам, на які посилається прокурор. За час проведення досудового розслідування та судового розгляду поведінка ОСОБА_5 є ідеальною, він жодним чином не порушував покладених на нього обов`язків, не чинив дій щодо перешкоджання провадженню будь-яким чином. Вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню. Так, з усіх обов`язків, які наводить прокурор задоволенню не підлягає обов`язок повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, та обов`язок утримання від спілкування зі свідками.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали позицію захисника ОСОБА_7 .

4. Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши позиції учасників провадження, колегія суддів дійшла таких висновків

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.02.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

23.05.2024 застосовний до обвинуваченого запобіжний захід змінено на домашній арешт в нічний час доби та в подальшому ухвалою від 13.08.2024 змінено на особисте зобов`язання.

При цьому покладені на обвинуваченого обов`язки неодноразово продовжувалися та востаннє були продовжені ухвалою від 16.09.2025 строком на два місяці, тобто до 16.11.2025 включно

На теперішній час відносно обвинуваченого продовжує діяти запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та продовжують діяти такі обов`язки: 1) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 2) утримуватись від спілкування зі свідками: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У зв`язку із зверненням прокурора з відповідним клопотанням, виникла необхідність у вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є особисте зобов`язання. Зміст цього запобіжного заходу полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 179 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, на нього покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. При цьому частина 7 згаданої норми закріплює, що такі обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з цим, ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , Суд має з`ясувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність обставин, які свідчать про те, що встановлені попереднім судовим рішенням ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Щодо обґрунтованості підозри Суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження, коли обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 скерований до суду, та здійснюється судовий розгляд, повідомлена останньому підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Крім цього, Суд бере до уваги, що існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення було предметом неодноразового судового контролю слідчими суддями під час вирішення питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання наявності ризиків, Суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на сторону обвинувачення обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Попереднім судовим рішенням, яким продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , встановлено існування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, а також ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зазначені ризики, за змістом клопотання та твердженнями прокурора у судовому засіданні, не втратили своєї актуальності дотепер.

Так, заслухавши доводи прокурора та ознайомившись з клопотанням, Суд погоджується з твердженнями сторони обвинувачення про продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду виходячи з такого.

Інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, що разом з віднесенням його до корупційних злочинів позбавить суд можливості, у випадку визнання останнього винуватим, звільнити його від кримінальної відповідальності чи звільнити від відбування покарання з випробуванням. За таких обставин, у разі доведення вини ОСОБА_5 , до останнього буде застосовано виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, може бути мотивом та підставою для обвинуваченого вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Водночас Суд враховує, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з урахуванням ряду інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або свідчити про те, що вона маловірогідна («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia). До таких факторів, зокрема, належать характер особи, її місце проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки та усі види зв`язків з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova).

У цьому контексті Суд бере до уваги відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого на території України. Відповідно до наявних у Суду документів дружина обвинуваченого - ОСОБА_11 та діти - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 проживають за межами України. Тривале проживання родини обвинуваченого ОСОБА_5 за кордоном, на переконання суду, свідчить про набуття останніми соціальних зв`язків, кола спілкування та житла (в т.ч. оренда) в іноземній країні, що створює можливість останньому, у разі прийняття відповідного рішення, вчинити дії з метою переховування за кордоном.

Кожна окремо з цих обставин не є вирішальною при оцінці ризику переховування, однак у своїй сукупності вони є достатньо вагомими, а тому переконують Суд в актуальності ризику можливого переховування обвинуваченого від суду.

У сукупності викладеного Суд вважає доведеною прокурором необхідність продовження обов`язків, спрямованих на мінімізацію ризику переховування обвинуваченого від суду, а саме: повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Посилання сторони захисту на відсутність необхідності в продовженні обов`язку повідомляти прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи, то Суд зазначає таке. На переконання суду, даний обов`язки покликаний забезпечити можливість стороні обвинувачення, у разі недосягнення цілей виклику особи іншими шляхами, викликати ОСОБА_5 до себе з метою виконання приписів законодавства щодо вручення процесуальних документів, зокрема, але не виключно: клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачення, нового обвинувального акта у разі зміни обвинувачення та інше. Тому позиція сторони захисту, щодо відсутності необхідності в продовження такого обов`язку задоволенню не підлягає.

Стосовно існування ризику впливу обвинуваченого на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні, як підставу продовження обов`язку заборони спілкування з вказаними особами, Суд зазначає таке. Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допитані сторонами провадженні в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення, надали вичерпні показання стосовно обставин кримінального правопорушення, та їх допити були закінчені. Враховуючи викладене, підстав для твердження, що обвинувачений ОСОБА_5 може вплинути на свідків з метою зміни ними свідчень в суді не має.

Стосовно посилання прокурора на збільшення ризику впливу обвинуваченого на свідків Суд зазначає таке. Наведеним прокурором в клопотанні доводам Судом вже надавалася оцінка в ухвалі від 16.09.2025. Нових доводів прокурор не навів. Тому дані посилання судом відхиляються, як не доведені. На підставі викладеного, Суд переконаний, що підстави для продовження обов`язку, передбаченого п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене, у судовому засіданні встановлена актуальність існування ризику, на який посилається прокурор, як правову підставу для продовження строку дії обов`язків, а саме: ризик можливого переховування обвинуваченого від суду, що дає суду можливість дійти висновку про необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 . Продовження строку дії обов`язків забезпечить можливість контролю за поведінкою обвинуваченого з боку суду та сторони обвинувачення з метою досягнення мети кримінального провадження.

Керуючись статтями 107, 131-132, 177-178, 194, 369-372 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 24.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:

1) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити до 27 грудня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000190 від 24.04.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_14