ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2896/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві, що полягає у не визнані потерпілою у кримінальному провадженні № 0000140 від 13 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2025 року до суду надійшла вказана вище скарга.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 26 вересня 2025 року скаргу передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначив, що 9 вересня 2025 року ОСОБА_4 подала до Дарницького УП ГУНП в м. Києві клопотання про визнання її потерпілою, проте станом на день подання цієї скарги клопотання слідчим не розглянуто та будь-якої відповідь (відмова чи задоволено) надано не було. Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке спонукало ОСОБА_4 подати до органу досудового розслідування заяву про вчинення злочину, ОСОБА_4 беззаперечно є потерпілою, а не свідком (як її було допитано слідчим у кримінальному провадженні), а тому адвокат просив слідчого суддю визнати незаконною бездіяльність відповідних посадових осіб Дарницького УП ГУНП в м. Києві та зобов`язати посадових осіб органу досудового розслідування визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні.

У судове засідання 3 жовтня 2025 року адвокат та заявниця не з`явились, адвокатом було подано до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності

Слідчий у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв суду не подавав.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень стаття 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже суд, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини шостої статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частини першої статті 7 КПК України.

Згідно з пункту 14 частини першої статті 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Зважаючи на те, що відповідно до частини третьої статті 306 КПК України не з`явлення слідчого/дізнавача до суду не є перешкодою для розгляду скарги, враховуючи заяву адвоката, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги без участі слідчого та адвоката

Вивчивши матеріали скарги, доводи на її обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, бездіяльність у нездійсненні інших процесуальних дій, яка підлягає оскарженню відповідно до вказаної норми, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000140 від 13 січня 2025 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.

9 вересня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_4 надіслала до Дарницького УП ГУНП в м. Києві заяву про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні.

Відповідно до трекінгу сайту АТ Укрпошта така заява була отримана уповноваженою особою органу 15 вересня 2025 року.

Як зазначає адвокат у скарзі, станом на 25 вересня 2025 року (дата подання скарги) таке клопотання посадовою особою не розглянуто та не надано відповідь ОСОБА_4 на нього (відмовлено чи задоволено).

Факт надходження клопотання не заперечувався слідчим та прокурором.

Згідно з приписами статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Докази повідомлення слідчим ОСОБА_4 результатів розгляду її клопотання про визнання потерпілою не були надані слідчим/прокурором до судового засідання.

З огляду на викладене, враховуючи те, що у слідчого судді на час розгляду скарги відсутні дані щодо розгляду посадовою особою у кримінальному провадженні клопотання ОСОБА_4 про визнання потерпілою, а також відомості про те, чи було таке клопотання задоволено чи у його задоволенні було відмовлено у спосіб, визначений КПК України і про це повідомлено заявника, вказаний факт не заперечувався слідчим та прокурором, слідчий суддя доходить висновку, що порушені права скаржника підлягають захисту шляхом зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні № 0000140 від 13 січня 2025 року розглянути клопотання скаржника у строк передбачений статтею 220 КПК України та надати відповідь.

В той же час клопотання про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілою, не підлягає задоволенню, з огляду на те що аналіз змісту частини п`ятої статті 55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор уповноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особи потерпілою або відмовою в такому визнанні та, відповідно, проведення допиту таких осіб у відповідному статусі.

Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу та керуючись пунктом 3 частини другої статті 307 КПК України, мав право зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі його повноважень у кримінальному провадженні, тобто визнання слідчим суддею певних осіб потерпілими у кримінальному провадженні та зобов`язання дізнавача допитати як потерпілих певних осіб є втручанням в процесуальні повноваження дізнавача (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 1 грудня 2022 року у справі № 522/7836/21).

У випадку відмови слідчим у визнані ОСОБА_4 потерпілою та постановлення, як то визначено нормами КПК України, відповідної постанови, така може бути оскаржена до слідчого судді у порядку, визначеному статтею 303 КПК України.

Також не підлягає задоволенню скарга адвоката в частині визнання незаконною бездіяльність посадової особи Дарницького УП ГУ НП України, з урахуванням того, що статтею 307 КПК України чітко визначено рішення, які може ухвалити слідчий суддя під час розгляду скарг на дії/бездіяльність органу досудового розслідування.

Керуючись статтями 55, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Cкаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві, що полягає у не визнані потерпілою у кримінальному провадженні № 0000140 від 13 січня 2025 року - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві у кримінальному провадженні № 0000140 від 13 січня 2025 року розглянути заяву ОСОБА_4 від 9 вересня 2025 року про залучення до провадження як потерпілого, у встановлений статтею 220 КПК України триденний строк та порядок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1