Справа №498/77/26
Провадження по справі №1-кп/498/64/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000753 від 10.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 22 січня 2026 року прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000753 від 10.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27 січня 2026 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засідані прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 надав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, так як на день розгляду справи існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років та те, що обвинувачений ОСОБА_4 з моменту отримання пропозиції про участь в протиправній діяльності, добровільно до поліції не звернувся, з метою подальшого вчинення злочину та в подальшому був затриманий в порядку ст.208 КПК України, що свідчить про намір переховуватися від правоохоронних органів та ухилитися від кримінальної відповідальності, з урахуванням воєнного стану в Україні та нестабільним рівнем безпеки в області, а також те, що він обізнаний про місця та способи незаконного перетину державного кордону України, підсумовуючи вище викладене, є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі перебуваючи на свободі може покинути територію України. Пункт. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, вчинив злочин у сфері недоторканності державного кордону, вину не визнав та вважає що нічого не порушив отже є підстави вважати, що обвинувачений є достатньо рішучим для вчинення й інших кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_4 з моменту отримання пропозиції щодо вчинення протиправної діяльності в месенджері Телеграм, добровільно до поліції не звернувся, а продовжив діяти за вказівками невстановленої на даний час особи, з метою отримання грошової винагороди, а також те що його злочинну діяльність припинено правоохоронними органами, що свідчить про наявність прямого умислу на вчинення злочину, а характер інкримінованого злочину (з корисливих мотивів) вказує на високу ймовірність повторного вчинення кримінально караних діянь. Крім того, у зв`язку із військовою агресією збройних сил Російської Федерації та впровадженням на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головнокомандувача №64/2022, вказані ризики лише збільшились, оскільки повсякденний уклад цивільного способу життя порушений, що лише сприятиме можливим спробам обвинуваченого переховатися від суду; незаконно впливати на свідків цьому кримінальному провадженні ускладненню проведенню процесу, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, у розумні строки, у зв`язку із намаганням уникнути кримінальної відповідальності. При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 , ігноруючи та спростовуючи будь-які принципи правового життя в суспільстві, правові обмеження щодо вчинення протиправних дій, за вищеописаних обставин, вчинив тяжке кримінальне правопорушення. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи сторони обвинувачення. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування обвинуваченого в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаю, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою. При визначенні розміру у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Таким чином, процесуальним законом визначено, що до особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину може бути застосовано розмір застави в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак у виключних випадках застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням наведеного, вважаю, що при визначенні розміру застави слід врахувати, що саме такий розмір застави буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим сту пенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Разом з тим, вважаючи наявним виключного випадку для визначення розміру застави в даній справі необхідно врахувати як обставини кримінального провадження, тяжкість злочину, так і особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який хоч раніше не судимий, але кілька разів притягувався до кримінальної відповідальності та на даний час в суді перебуває кримінальне провадження за ч.5 ст.185 КК, ч.2 ст.360 КК України офіційно не працевлаштований, не одружений, будучи уродженцем та зареєстрованим в м. Миколаївва Миколаївського району проживає в м. Одеса без реєстрації, що унеможливлює належний контроль за місцем перебуванням обвинуваченого та створює додаткові можливості для переховування, тобто міцних соціальних зв`язків на території України не має і, перебуваючи на волі, в будь-який час може перетнути державний кордон України та ухилитись від органу досудового розслідування та, в подальшому від суду. З огляду на наведене, враховуючи обставини даного кримінального провадження, а саме: тяжкість злочину та особу обвинуваченого, має місце існування виключного випадку, за якого у разі призначення застави як альтернативного запобіжного заходу у межах визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК, така застава з великою вірогідністю може виявитися не здатною забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні, що дає законні підстави для визначення застави у більшому розмірі, ніж передбаченого зазначеною нормою процесуального закону. Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, та враховуючи невідворотність та строк покарання, а також особу правопорушника, який ніде не працює, враховуючи те, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити новий злочин, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання стосовно обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він не визнає себе винним та зазначив, що він таксист, може їздити по всій Україні та за кордон, він не збирався нікого переводити поза межами пропускних пунктів, він просто привіз пасажира до с. Мале Плоске. Крім того, в Миколаївському судді є ще одне кримінальне провадження відносно нього за ч.5 ст. 185 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, на які посилається прокурор нічим не підтверджуються.

Розглянувши підстави заявленого клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів вищевказаного кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області 04 грудня 2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30.01.2026 року з визначення застави в у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина 3 статті 315 КПК України регламентує, що в підготовчому судовому засіданні, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд додержується правил, передбачених Розділом ІІ цього Кодексу, частина 4 статті 199 якого регламентує, що суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. Крім того, на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в суді перебуває кримінальне провадження за ч.5 ст.185 КК, ч.2 ст.360 КК України, він офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків і перебуваючи на волі, в будь-який час може перетнути державний кордон України та переховуватисьвід суду, може продовжити займатися відповідною кримінальною діяльністю, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та прокурором доведено, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням тяжкості та характеру вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його майнового стану, суд вважає необхідним визначити розмір застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499200,00 грн. ( станом на 01 січня 2026 року), який у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194-199, 314-316, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти підготовче судове засідання по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000753 від 10.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України на 09 березня 2026 року об 11:00 год. в приміщенні Великомихайлівського районного суду Одеської області (смт Велика Михайлівка вул. Рената Проданова буд.2б).

Клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 27 березня 2026 року включно.

Одночасно визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499200,00 грн. ( станом на 01 січня 2026 року), яку обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (ТУ ДСА України в Одеській області), призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження № 1-кп/498/64/26, справа №498/77/26.

Обвинувачений звільняється з-під варти негайно після внесення застави у вказаному розмірі.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м. Одеса де проживає без дозволу прокурора та суду, 3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорт для виїзду за кордон); 5) заборонити спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст. 194 КПК України.

Копію ухвали вручити прокурору Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області, обвинуваченому, захиснику - для відома, направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1