Справа № 461/6433/24
Провадження № 1-кс/461/280/26
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

про скасування арешту майна

19.01.2026 Галицький районний суд м. Львова у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000211 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчої судді зі вказаним клопотанням, у якому просить скасувати арешт на мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ; та мобільний телефон Nokia сірого кольору.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2025 року по справі № 461/6433/24 (провадження № 1-кс/461/631/25) у межах кримінального провадження № 0000211 від 05.08.2025 накладений арешт на вказане у клопотанні на майно. Зазначає, що власник арештованого майна ОСОБА_4 не був та не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, засудженого у цьому кримінальному провадженні. Будь-які дані, які б стверджували про можливу причетність власника тимчасово вилученого майна до обставин, які є об`єктом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, відсутні. З огляду на наведене, ОСОБА_4 є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а тому слідчий, відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, не мав права звертатися до слідчого судді з відповідним клопотанням, оскільки таке право мав лише прокурор. Окрім цього, вказує, що з моменту вилучення майна пройшло вже достатньо часу для здійснення усіх необхідних слідчих дій зі вказаним майном, у тому числі вилучення інформації з таких телефонів. З огляду на вказане, вважають, що потреба у подальшому застосуванні арешту згаданого майна відпала, а обставини, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння та розпорядження власником своїм майном, а також обумовлювали б подальший арешт його майна, відсутні, у зв`язку з чим наявні достатні підстави для скасування арешту такого майна.

Заявник у судове засідання не з`явився, але надіслав до суду клопотання, у якому просив проводити розгляд клопотання без його участі та задовольнити таке.

Слідчий у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, у якій просить проводити розгляд клопотання у його відсутності. Проти задоволення вказаного клопотання заперечив з огляду на те, що мобільні телефони, на які заявник просить скасувати арешт, є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, та на них міститься інформація, яка має значення для кримінального провадження.

Згідно зі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Оглянувши матеріали справи, слідча суддя приходить до такого висновку.

Слідча суддя встановила, щослідчим відділом Управління СБ України у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000211 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.

Так, 24 січня 2025 у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду від 23.01.2025 за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 виявлено та вилучено вилучено:

- мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон Nokia сірого кольору;

- мобільний телефон Xiaomi 13Т Imei1: НОМЕР_3 , Imei2: НОМЕР_4 ;

- ноутбук НР S/N5CD02326Q7.

24.01.2025 вказані предмети визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ухвалою від 27 січня 2025 року по справі № 461/6433/24 (провадження № 1-кс/461/631/25) у межах кримінального провадження № 0000211 від 05.08.2025 наклав арешт, серед іншого, на мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 ; та мобільний телефон Nokia сірого кольору, власником яких є ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

У пункті 7 частини другої статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як встановила слідча суддя, у кримінальному провадженні№ 0000211 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, триває досудове слідство, а відтак клопотання про скасування арешту на вказані речі та предмети є передчасним, оскільки станом на момент розгляду клопотання підстави, з яких виходив слідчий суддя при накладенні арешту на спірне майно, не відпали, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Разом з цим, слідча суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

У статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідча суддя звертає увагу на те, що у зазначеній справі ступінь втручання у право власності є співмірним потребам досудового розслідування.

Також, слідча суддя відхиляє доводи заявника щодо відсутності у слідчого повноважень на звернення до слідчого судді, з огляду на те, що по перше, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу, по друге такі доводи вже були предметом перевірки під час накладення арешту на майно слідчим суддею та апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 376, 131, 132, 170,174 КПК України, слідча суддя -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000211 від 05.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_5