Справа №523/1140/26
Провадження №1-кс/523/1312/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 в присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000078 від 08.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч.3 ст. 369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білгород-Дністровський, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді заступника командира з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 у званні «лейтенант», раніше не судимого,

підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000078 від 08.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч.3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) №352 від 12.12.2025 ОСОБА_6 з посади командира роти- старшого викладача 4 навчальної роти військової частини призначено на посаду заступника командира з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 у званні «лейтенант».

Так, ОСОБА_6 при вступі до Збройних Сил України відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», склав Військову присягу на вірність народу України та присягнув бути вірними та відданими українському народові, непохитно стояти на сторожі свободи і незалежності української держави, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та неухильно дотримуватися Конституції та законів України.

Так, ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем та перебуваючи на посаді заступника командира з психологічної підтримки персоналу ВЧ НОМЕР_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.11.2025, дізнавшись, що серед підлеглих йому військовослужбовців проходить військову службу солдат ОСОБА_7 , який має проблеми із здоров`ям, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання 30.11.2025 зателефонував до його сестри ОСОБА_8 для того, щоб обговорити подальше проходження військової служби її брата.

В ході телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про місце служби та перебування її брата ОСОБА_7 та отримав від останньої підтверджуючі документи, що свідчать про наявність психічних захворювань у останнього.

Надалі, 05.01.2026 ОСОБА_6 на виконання злочинного умислу, з метою спонукання в наданні неправомірної вигоди зателефонував до ОСОБА_8 та повідомив, що її брат ОСОБА_7 закінчує курс навчань та незабаром буде відправлений на військову службу в зону ведення бойових дій та в подальшому домовився про особисту зустріч для вирішення питання щодо не відправки ОСОБА_7 на військову службу в зону бойових дій.

Після цього, 07.01.2026 зустрівшись на у визначеному напередодні місці в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом повідомив, що враховуючи його посаду він має вплив на підлеглих йому військовослужбовців та керівництво військової частини НОМЕР_1 , а також має знайомства у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону та висловив вимогу ОСОБА_8 , що за неправомірну вигоду в розмірі 4000 доларів США зможе вплинути на них з метою вирішення питання щодо видачі співробітниками медичної частини військової частини направлення ОСОБА_7 для проходження лікування у вказаному медичному закладі, що дасть можливість уникнути відправки на військову службу в зону бойових дій. При цьому в разі не сплати зазначеної суми коштів ОСОБА_7 буде відправлений на військову службу.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 вимушено погодилась, при цьому розуміючи протиправність дій ОСОБА_6 , 07.01.2026 звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяла під контролем на викриття злочинної діяльності.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел 15.01.2026, близько

13:00 год. ОСОБА_6 переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, прибув на автомобілі марки Nissan Navara номерний знак НОМЕР_2 в с, Кармалюківка, Подільського району Одеської області по вул. Богдана Хмельницького де зустрівся із ОСОБА_9 , після чого на виконання попередньо виказаної вимоги одержав від останньої неправомірну вигоду у розмірі 4000 доларів США, що (станом на 15.01.2026, згідно офіційного курсу НБУ, становило 172 494,40 грн) за здійснення впливу на підлеглих співробітників медичної частини та знайомих йому посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 , уповноважених на виконання функцій держави, за прийняття рішення щодо видачі направлення її брата ОСОБА_7 на лікування та проходження військово-лікарської комісії у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону м. Одеса, де в подальшому останній зможе самовільно покинути медичний заклад та перебувати в статусі особи, яка самовільно залишила військову частину в умовах воєнного стану.

Безпосередньо після отримання зазначеної неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_6 було викрито та припинено співробітниками правоохоронних органів, після чого останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.01.2026 о 13:02 год. ОСОБА_6 затримано в порядку п. 2. ч. 1 ст. 208 КПК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Захисник заперечував проти клопотання слідчого та просив знизити суму застави.

Підозрюваний під час розгляду клопотання підтримав думки захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думки учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Викладені обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину підтверджуються матеріалами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження, а саме:

?рапортом про вчинення кримінального правопорушення;

?заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення;

?протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

?матеріалами виконаного доручення;

?протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні злочину від 15.01.2026;

?протоколом обшуку автомобіля марки Nissan Navara номерний знак НОМЕР_2 , в якому виявлено та вилучено грошові кошти отримані ОСОБА_12 в якості неправомірної вигоди.

?іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження.

Під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за якими останньому пред`явлено обґрунтовану підозру.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наступними ризиками, що передбачені ст. 177 КПК України:

1) Переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовується тим, що № 0000078 від 08.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч.3 ст. 369-2 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Окрім того, обіймаючи посаду заступника командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , яка дислокується в прикордонному району, останній обізнаний із способами та порядком здійснення охорони державного кордону України, місць дислокації мобільних підрозділів та розташування прикордонних нарядів, має відомості як службовій особі ДПСУ щодо ділянок державного кордону України, де можливо здійснити незаконне перетин державний кордону України з метою переховування від органів досудового розслідування, суду та уникнення кримінальної відповідальності.

На даний час, ОСОБА_6 також достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів проведених слідчих (розшукових) дій стосовно нього, іншими доказами у кримінальному провадженні, що створює додатковий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

Водночас, варто зауважити, що ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.

2) Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зазначений ризик застосовується з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_6 може здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані органом досудового розслідування або судом, з метою зміни чи відмови від наданих ними показань, тобто є наявним ризик незаконного впливу підозрюваним на таких осіб.

За рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень, ОСОБА_6 має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, що дає йому змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_6 матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності сам або за допомогою третіх осіб впливати на свідків та інших осіб, яким відомо обставини вчинення кримінального правопорушення, які на даний час встановлюються.

3) Продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Зазначений ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у вчиненні якого останньому повідомлено про підозру, оскільки підозрюється у вчиненні злочину, який вчинений за умов конспірації із залученням інших осіб, а тому не виключаються спроби повторного вчинення вказаних корисливих кримінальних правопорушень останнім.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим, також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, міцність соціальних зв`язків.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Вказані дані, у своїй сукупності, свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у тяжкому злочині пов`язаному з корупцією, враховуючи розмір грошової винагороди, яку вимагав та отримав, що складало склав 4000 доларів США, що (станом на 15.01.2026, згідно офіційного курсу НБУ, становило 172 494,40 грн), та міг накопичити значні грошові кошти в наслідок протиправної діяльності, які можуть використати для сплати застави та не вплинуть на добросовісність виконання підозрюваними покладених на них обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, застава у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням зазначеного, розмір застави, яка в даному винятковому випадку зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків має складати 601 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 2 000 128 гривень.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 , погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000078 від 08.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч.3 ст. 369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

1. Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб, тобто до 16.03.2026 року включно з утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

2. Одночасно із застосуванням стосовно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 664 000 гривень.

3. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1