Справа № 344/555/26
Провадження № 1-кс/344/460/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000412 від 24.06.2025, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000412 від 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом діяльності групи осіб, що здійснює незаконне переправлення осіб через державний кордон України, в період воєнного стану.

Під час досудового розслідування та оперативного супроводу кримінального провадження встановлено, що група осіб налагодила схему незаконного перевезення через державний кордон України чоловіків призовного віку, які ухиляються від мобілізації.

Так, 04.07.2025 відносно ОСОБА_4 скеровано до Івано-Франківського міського суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000656 від 25.10.2024 за фактом вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Однак, ОСОБА_4 в порушення вимог вищезазначених нормативно-правових актів, вчинив повторно кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до розробленого злочинного задуму, ОСОБА_4 та інші наразі невстановлені досудовим розслідуванням особи на протязі грудня 2025 січня 2026 року з метою отримання доходу здійснювали пошук осіб, які у період оголошення воєнного стану на території України та впровадження загальної мобілізації, мали незаконно перетнути державний кордон України, здійснювали інформування таких осіб щодо можливості перетину на ділянці державного кордону України в межах Чернівецької області із Республікою Молдова поза пунктами пропуску, проводили детальні інструктажі та надавали засоби транспортування до визначених ними ділянок державного кордону України, оцінюючи такі незаконні послуги в розмір близько 12 500 євро. Так, у період часу із при кінця грудня 2025 року по січень 2026 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, підшукав військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які бажали покинути територію України у незаконний спосіб та повідомив останнім, що може організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 12 500 євро, на що останні погодились. Надалі, ОСОБА_4 , для реалізації свого злочинного плану, використовуючи засоби зв`язку 06.01.2026 (більш точний час досудовим розслідуванням на даний час не встановлено), провів з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 детальний інструктаж щодо організації їхнього незаконного переправлення через державний кордон України та повідомив останнім про інших учасників, які виконають свої злочинні функції щодо організації їх незаконного переправлення через державний кордон України, а також повідомив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо необхідності їх готовності для виїзду 07.01.2026 приблизно о 10 год 30 хв із населеного пункту Красна, Надвірнянського району Івано-Франківської області.Після чого, 07.01.2026, близько 12 год 27 хв ОСОБА_4 , прибув на власному автомобілі марки «FIAT QUBO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Левицького та Річкову, що у с. Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області, де його очікував ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи у автомобілі марки «FIAT QUBO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , з попередньо обумовленими грошовими коштами ОСОБА_6 в розмірі 10 500 євро та 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 606 850 грн, та ОСОБА_5 в розмірі 12 500 євро, що згідно курсу НБУ становило 621 250 грн, почали рух в сторону державного кордону України, однак протиправні дії ОСОБА_4 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо організації незаконного переправлення через Державний кордон України ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , були припинені працівниками правоохоронних органів.

Окрім цього, 07.01.2026 в період із 11:45 год по 14:00 год було проведено обшук зазначеного автомобіля, за результатами якого, серед іншого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» із сім-картою № НОМЕР_2 , під час огляду якого виявлено листування в месенджері «Whatsapp» із абонентом « ОСОБА_7 », номер телефону НОМЕР_3 , в якому міститься інформація про можливу організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

В подальшому, 07.01.2026, безпосередньо переслідуючи осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, а також вживаючи заходів до збереження майна, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, в період часу із 16:32 год по 18:31 год у м. Чернівці, за участі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було проведено обшук транспортного засобу фургону марки Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_4 , у кузові білого кольору, за результатами якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Huawei P30Lite», моделі MARLX4A, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «One Plus», моделі PJ2110113, IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , два записники із записами у них, грошові кошти: 121 000 грн, 2 005 євро.

Після припинення вчинення вказаного кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, було затримано:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, однак відносно якого 04.07.2025 скеровано обвинувальний акт до Івано-Франківського міського суду за вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 України.

Окрім того, 08.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

07.01.2026 винесено постанову про визнання зазначених вище речей речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Є підстави вважати, що вищезазначені речі, а саме: мобільний телефон марки «Huawei P30Lite», моделі MARLX4A, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «One Plus», моделі PJ2110113, IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , два записники із записами у них, грошові кошти: 121 000 грн., 2 005 євро зберегли на собі сліди злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: мобільні телефони та записники використовувалися як знаряддя вчинення злочину, а грошові кошти отримані злочинним шляхом.

З метою збереження речового доказу, запобігання приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, зникненню, перетворенню, відчуженню, втраті майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на письмові заперечення.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000412 від 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом діяльності групи осіб, що здійснює незаконне переправлення осіб через державний кордон України, в період воєнного стану.

З матеріалів клопотання вбачається, що 07.01.2026 в період із 11:45 год по 14:00 год було проведено обшук автомобіля, за результатами якого, серед іншого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» із сім-картою № НОМЕР_2 , під час огляду якого виявлено листування в месенджері «Whatsapp» із абонентом « ОСОБА_7 », номер телефону НОМЕР_3 , в якому міститься інформація про можливу організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Крім того, 07.01.2026, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, в період часу із 16:32 год по 18:31 год у м. Чернівці, за участі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було проведено обшук транспортного засобу фургону марки Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_4 , у кузові білого кольору, за результатами якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Huawei P30Lite», моделі MARLX4A, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «One Plus», моделі PJ2110113, IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , два записники із записами у них, грошові кошти: 121 000 грн, 2 005 євро.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області від 07.01.2026 мобільний телефон марки «Huawei P30Lite», моделі MARLX4A, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «One Plus», моделі PJ2110113, IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , два записники із записами у них, грошові кошти: 121 000 грн, 2 005 євро, які належать ОСОБА_8 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000412 від 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

08.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що мобільний телефон марки «Huawei P30Lite», моделі MARLX4A, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «One Plus», моделі PJ2110113, IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , два записники із записами у них можуть бути використані, як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відтак, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання в цій частині слід задовольнити.

В той же час, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку транспортного засобу фургону марки Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_4 , у кузові білого кольору грошові кошти у сумі 121 000 грн, 2 005 євро, які належать ОСОБА_8 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.1ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1ст.173 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за ч. 3 ст. 332 КК України.

В даному кримінальному провадженні оголошено про підозру ОСОБА_4 .

Разом з тим, матеріали клопотання не містять відомостей, що грошові кошти у сумі 121 000 грн, 2 005 євро, які були вилучені під час проведення обшуку транспортного засобу фургону марки Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_4 , у ОСОБА_8 могли бути отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення в рамках даного провадження.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи.

Слідчий суддя вважає, що в ході розгляду клопотання не доведено, що вилучені під час проведення обшуку транспортного засобу фургону марки Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_4 , у кузові білого кольору грошові кошти у сумі 121 000 грн, 2 005 євро, здобуті злочинним шляхом та відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а тому слідчим не доведе необхідність такого арешту, відтак в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Huawei P30Lite», моделі MARLX4A, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «One Plus», моделі PJ2110113, IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , два записники із записами у них, шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1