Провадження № 1-кс/202/9203/2025
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001676 від 11.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001676 від 11.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

Згідно з матеріалами клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2025 о 12:30 водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (військовослужбовець ЗСУ, В/Ч НОМЕР_1 , водій 1 взводу батальйону безпілотних систем), керуючи автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі «Н-11» у Кам`янському районі, на 24 км. ділянці автодороги, на заокругленні проїзної частини ліворуч, виїхав за межі проїзної частини праворуч та допустив перекидання автомобіля. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинула на місці події, пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження: закритий перелом акроміального кінця правої ключиці, пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : ЗЧМТ, забій грудної клітини, перелом ребер, забій хребта.

11 грудня 2025 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001676 з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 286-1 КК України.

11.12.2025, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час чого встановлено, що він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, після цього його було вилучено, та доставлено на забезпечення відповідального зберігання речового доказу на майданчик тимчасового тримання ВП №6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою Дніпропетровська область, Кам`янський район, с-ще. Кринички, вул. Центральна 7,де він і знаходиться на даний час.

Автомобіль «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , АДРЕСА_1 .

Необхідно також звернути увагу, що автомобіль «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виступає головним речовим доказом у кримінальному провадженні, і за його участю необхідно провести експертизу технічного стану транспортного засобу на предмет можливої його несправності, також планується призначення транспортно-трасологічної експертизи на предмет встановлення повного механізму ДТП, для чого експертам буде необхідний необмежений доступ до автомобілю «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Приймаючи до уваги, що автомобіль «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , являється основним речовим доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містить відомості, які будуть використані, як доказ факту чи обставин, під час розслідування кримінального провадження, а також існує ризик, що при повернені речового доказу власнику, є можливість їх перетворення, псування, чи знищення, оскільки володілець, або особи у власності яких він буде перебувати, можуть провести його ремонтування, що знищать сліди, які мають істотне значення, для встановлення істини у справі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, в матеріалах клопотання наявна заява про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив задовольнити.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу вказані предмети. відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використане у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме зазначеного вище речового доказу, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речового доказу) виникає ризик його знищення або переховування, тощо.

З метою подальшого використання вилученого майна у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Наведене зумовило прокурора звернутися із клопотанням до слідчого судді.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає собою тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурор, в обгрунтування клопотання про арешт майна, додав до клопотання постанову про визнання речовими доказами від 11.12.2025 року, відповідно до якої вищевказане майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному проваджені.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу, оскільки, автомобіль «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є основним об`єктом кримінального правопорушення пов`язаного з його експлуатацією та керуванням, по ньому будуть проводитися судова транспортно-трасологічна експертиза та судова експертиза технічного стану автомобіля, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.171 КПК України і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , АДРЕСА_1 .

Заборонити власнику та особам у володінні яких може перебувати дане майно, користування, відчуження та розпорядження автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1