справа №176/1877/25
провадження №1-кп/176/339/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрове, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2025 року за № 0000028,

з участю учасників судового провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, в порушення вимог ст.68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом країни від 24.03.1999 року №551- XIV та Військової присяги, статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу його гідності, 30 березня 2025 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , у якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншої особи, підійшов до ОСОБА_8 та сів праворуч від нього і під час конфлікту наніс три удари правим кулаком по обличчю, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток носу, садно на шкірі верхньої третини спинки носу, синця на шкірі вилиці, синця на шкірі верхньої та нижньої повік правого ока, контузії лівого ока, ерозії рогівки, субкон`юктивного крововиливу, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, які згідно висновку експерта №62Е/21 від 28.04.2025 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав частково. Дав суду показання про те, що з потерпілим він знайомий декілька років. Між ним та потерпілим виник конфлікт по робочим питанням. 30.03.2025 року вони зустрілися біля приміщення гуртожитку по вулиці Кропоткіна. Під час бесіди вони посварилися, тоді він вдарив кулаком у ніс потерпілого, від чого останній з лавки впав на землю. Більше він ударів потерпілому не наносив. Цивільний позов потерпілого визнав частково на суму 4000 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 дав показання про те, що 30.03.2025 року він зустрівся з обвинуваченим, під час розмови між ними стався конфлікт, обвинувачений вдарив його в обличчі три рази. Перший удар - у ніс, від якого він впав з лавки на землю. Після цього він підвівся та сів на лавку. Тоді обвинувачений вдарив ще раз в око. Згодом вдарив що третій раз в обличчя. Свій цивільний позов підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що дату він не пам`ятає, він вечері був біля приміщення гуртожитку, на АДРЕСА_2. На лавці були обвинувачений та потерпілий, він побачив як обвинувачений вдарив один раз потерпілого в обличчя. Інші удари він не бачив.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які дослідженні в судовому засіданні:

1. Актом судово-медичного дослідження від 11.04.2025 року гр. ОСОБА_8 , з якого слідує, що у громадянина ОСОБА_8 при огляді та за даним медичних документів виявлені наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом кісток носу (за даними наданих медичних документів); садно на шкірі верхньої третини спинки носу; синець на шкірі верхньої та нижньої повік лівого ока з розповсюдженням на область лівої вилиці; синець на шкірі верхньої та нижньої повік правого ока; контузія лівого ока, ерозія рогівки, субкон`юнктивальний крововилив (за даними наданих медичних документів), крововилив в білкову оболонку лівого ока. Всі ці тілесні ушкодження могли бути спричинені при множинних діях (ударах або співударяннях) твердого тупого предмету (предметів), характерні риси яких не знайшли відображення в цих ушкодженнях. Не можна виключити, що ці ушкодження могли бути спричиненні за тим механізмом, на який вказує потерпілий, тобто при ударах кулаком.

Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, на яку вказує потерпілий т.т. 30.03.2025 року, що підтверджується характером та ступенем виразності тканинних реакцій на ушкодження (колір синців та крововиливу в білкову оболонку ока і стан поверхні садна) та даними наданих медичних документів.

Тілесні ушкодження: відкритий перелом кісток носу; садно на шкірі верхньої третини спинки носу; синець на шкірі верхньої та нижньої повік лівого ока з розповсюдженням на область лівої вилиці; синець на шкірі верхньої та нижньої повік правого ока, виявлені у ОСОБА_8 потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день) і за цією ознакою згідно п.п.2.3.1 «а» та 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. /а.к.п.10-11/

2. Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 30.03.2025 року ОСОБА_8 /а.к.п.15/

3. Висновком експерта №60 «Е»/21 від 28.04.2025 року, з якого слідує, що у громадянина ОСОБА_8 при огляді та за даним медичних документів виявлені наступні тілесні ушкодження:

- відкритий перелом кісток носу (підтверджений рентгенологічно);

- садно на шкірі верхньої третини спинки носу;

- синець на шкірі верхньої та нижньої повік лівого ока з розповсюдженням на область лівої вилиці;

- синець на шкірі верхньої та нижньої повік правого ока;

- контузія лівого ока, ерозія рогівки (за даними наданих медичних документів), субкон`юнктивальний крововилив в білкову оболонку лівого ока.

Всі ці тілесні ушкодження могли бути спричинені як при одному, так і при множинних діях (ударах або співударяннях) твердого тупого предмету (предметів), характерні риси яких не знайшли відображення в цих ушкодженнях. Не можна виключити, що ці ушкодження могли бути спричиненні за тим механізмом, на який вказує потерпілий, тобто при ударах кулаком.

Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, на яку вказує потерпілий т.т. 30.03.2025 року, що підтверджується характером та ступенем виразності тканинних реакцій на ушкодження (колір синців та крововиливу в білкову оболонку ока і стан поверхні садна) та даними наданих медичних документів.

Тілесні ушкодження: відкритий перелом кісток носу; садно на шкірі верхньої третини спинки носу; синець на шкірі верхньої та нижньої повік лівого ока з розповсюдженням на область лівої вилиці; синець на шкірі верхньої та нижньої повік правого ока, виявлені у ОСОБА_8 не підлягають розподіленню, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день) і за цією ознакою згідно п.п.2.3.1 «а» та 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. /а.к.п.24-25/

3. Протоколом слідчого експерименту від 25.04.2025 року, з якого слідує, що дізнавач, в присутності понятих, з участю судово-медичного експерта, з участю потерпілого ОСОБА_8 провів слідчий експеримент. Відповідно до вказаної слідчої (розшукової) дії, потерпілий ОСОБА_8 пояснив, за яких обставин ОСОБА_3 наніс йому три удари кулаком в обличчя, Зокрема, потерпілий зазначив, що між ним та обвинуваченим виник конфлікт, обвинувачений наніс перший удар в ліве око, другий та третій удари влучили по носу, після третього удару він впав з лавки на землю на спину. З носа рясно потекла кров, було запаморочення, потемніло в очах, запаморочення тривало до 1 хвилини. До протоколу додано фотознімки /а.к.п.57-63/

4. Висновком експерта №62 «Е» Д/ 60 «Е»/21 від 28.04.2025 року, з якого слідує, що у громадянина ОСОБА_8 при огляді та за даним медичних документів, а також відповідно до протоколу слідчого експерименту з потерпілим, виявлені наступні тілесні ушкодження:

- відкритий перелом кісток носу (підтверджений рентгенологічно);

- садно на шкірі верхньої третини спинки носу;

- синець на шкірі верхньої та нижньої повік лівого ока з розповсюдженням на область лівої вилиці;

- синець на шкірі верхньої та нижньої повік правого ока;

- контузія лівого ока, ерозія рогівки (за даними наданих медичних документів), субкон`юнктивальний крововилив в білкову оболонку лівого ока.

Не можна виключити, що всі ці ушкодження могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказав потерпілий ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за його участі, тобто при множинних 3-х ударах кулаком по обличчю. /а.к.п.66-67/

5. Протоколом слідчого експерименту від 25.04.2025 року, з якого слідує, що дізнавач, в присутності понятих, з участю судово-медичного експерта, з участю свідка ОСОБА_9 провів слідчий експеримент. Відповідно до вказаної слідчої (розшукової) дії, свідок пояснив, за яких обставин ОСОБА_3 наніс потерпілому удар кулаком в ліве око, від якого потерпілий впав на землю, з носа потерпілого пішла кров. Інших ударів він не бачив. /а.к.п.68-74/

6. Висновком експерта №63 «Е» Д/ 60 «Е»/21 від 28.04.2025 року, з якого слідує, що у громадянина ОСОБА_8 при огляді та за даним медичних документів, а також відповідно до протоколу слідчого експерименту зі свідком, виявлені наступні тілесні ушкодження:

- відкритий перелом кісток носу (підтверджений рентгенологічно);

- садно на шкірі верхньої третини спинки носу;

- синець на шкірі верхньої та нижньої повік лівого ока з розповсюдженням на область лівої вилиці;

- синець на шкірі верхньої та нижньої повік правого ока;

- контузія лівого ока, ерозія рогівки (за даними наданих медичних документів), субкон`юнктивальний крововилив в білкову оболонку лівого ока.

Не можна виключити, що всі ці ушкодження могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказав свідок ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту за його участі, тобто при одному ударі кулаком. /а.к.п.77-78/

Прокурором подано також інші документи з матеріалів кримінального провадження:

1. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.04.2025 року, внесено відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_8 , правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.2 ст.125 КК України.

2. Постанова про визначення групи дізнавачів у кримінальному провадженні.

3. Доручення про проведення досудового розслідування, повідомлення про початок досудового розслідування.

4. Постанова про призначення групи прокурорів від 24.04.2025 року.

5. Постанова про призначення судово-медичної експертизи від 24.04.2025 року.

6. Постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 26.04.2025 року.

7. Постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 26.04.2025 року.

8. Повідомлення ОСОБА_3 про підозру від 15.05.2025 року.

Зазначені письмові документи не підтверджують вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, а є процесуальними документами складеними під час досудового розслідування. Зазначені документи підтверджують законність та правомірність проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Оскільки прокурор не висуває ОСОБА_3 обвинувачення щодо вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, суд не бере до уваги наданий прокурором висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 від 31.03.2025 року. Окрім того, під час досудового розслідування не встановлена така обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому - вчиненні кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_8 , висновками судово-медичних експертиз.

Під час судового розгляду не встановлено обставин того, що потерпілий обмовив обвинуваченого, виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим на час подій, не свідчить про те, що потерпілий намагається обмовити обвинуваченого. Підстав критично ставитися до показань потерпілого у суду не має.

Потерпілий дав суду послідовні, логічні показання щодо вчиненого злочину.

Покази обвинуваченого про те, що він наніс лише один удар потерпілому не спростовує його вину, та не виключає кримінальну відповідальність за ч.2 ст.125 КК України. Суд розцінює ці показання як спосіб захисту уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим за ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувачений раніше не судимий, обвинувачений є військовослужбовцем, призваний до військової служби 28.09.2024 року, проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 07.11.2024 року. Встановлено, що ОСОБА_3 самовільно залишив військову частину з 30.12.2024 року, про що зазначено у базі ІПН «Цунамі», а також підтверджується відомостями, наданими командиром військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до повідомлення Жовтоводської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, обвинувачений за сприянням у працевлаштуванні до центру не звертався, на обліку як безробітній не перебуває.

На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога у Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.

За місцем проходження військової служби обвинувачений характеризується посередньо, порушень дисципліни не допускав, накази командирів, обов`язки за посадою виконує беззастережно.

Згідно повідомлення Кам`янського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області, обвинувачений не перебуває на обліку у відділі.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого - не встановлено. Під час судового розгляду такі обставини не встановлені судом. Обвинувачений не заявляв під час судового розгляду про щире каяття. Лише в судових дебатах, обвинувачений попросив пробачення у потерпілого, але у нещирій формі, ніби то під тягарем.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю. Згідно матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 є особою з інвалідністю першої групи з дитинства, безстроково.

Прокурор в судових дебатах зазначив, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, і, навпаки наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі.

Підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки поведінка обвинуваченого не дозволяє зробити висновок про можливість виправлення без реального відбування покарання у виді обмеженні волі. Під час судового засідання обвинувачений заявляв про підкуп свідків у кримінальному провадженні, що не відповідає здоровому глузду, оскільки сам же обвинувачений визнав, що наніс один удар потерпілому в обличчя. Допитаний один свідок дав показання про те, що він особисто бачив, як обвинувачений наніс рукою потерпілому один удар в обличчя. Свідок попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань.

Підстав для застосування ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом або призначення покарання нижче від найнижчої межі, суд не вбачає, оскільки судом не встановлені обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є безумовною підставою для застосування такої норми Закону. Окрім того, обвинувачений має обставину, що обтяжують йому покарання, що виключає призначення більш м`якого покарання або покарання нижче від найнижчої межі.

06.06.2025 року потерпілий ОСОБА_8 подав цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Потерпілий просив стягнути на його користь з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. /а.с.п.68-70/.

Свої вимоги потерпілий мотивував тим, що з довідки до Акту МСЕК за №176940, серія 12ААГ вбачається, що він має інвалідність І (першої) групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду.

З посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення від 01 липня 2022 року вбачається, що йому, як особі з інвалідністю 1 (першої групи), призначена державна соціальна допомога.

Йому були завдані сильні душевні страждання через протиправні дії цивільного відповідача - ОСОБА_3 . Цивільний відповідач бачив його стан, знав, що йому складно рухатись, оскільки він має 1 (першу) групу інвалідності. Цивільний відповідач бачив, що він використовує палицю для ходіння, на яку спирається. Він розумів, що він фізично не в змозі себе захистити. Однак, не зважаючи на це цивільний відповідач безпідставно наніс йому тілесні ушкодження. Через удари в обличчя його стан здоров`я значно погіршився. В нього була зламана кіста носа, що спричинило деформацію носа та зіпсувало його зовнішній вигляд. Він потребує хірургічної операції для відновлення стану свого здоров`я. Коштів на лікування не вистачає. Він фактично живе на пенсію по інвалідності, отримує державну соціальну допомогу. Він ледь зводе кінці з кінцями. Отримавши тілесні ушкодження, він пережив страшенний біль та душевні страждання. Він непрацездатний і потребує постійного стороннього догляду. Йому складно рухатись, ходити та підніматись по сходах. Зазначає, що на фоні пережитого стресу та душевних страждань, у нього тривалий час виникав головний біль, підвищувався артеріальний тиск. Він мав поганий сон через отримані душевні страждання. Моральна шкода цивільним відповідачем йому не відшкодована взагалі.

Обвинувачений визнав позовні вимоги частково, а саме у сумі 4000 грн.

Суд виснуває, що позов підлягає частковому задоволенню у сумі 50 000 грн.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст.1117 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так, частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В даному випадку, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги визнав частково, тобто не заперечує обставини спричинення потерпілому моральної шкоди внаслідок своїх кримінально караних дій. Однак, обвинувачений визнає суму відшкодування моральної шкоди потерпілому в розмірі 4000 грн.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково у сумі 50 000 грн., у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин спричинення потерпілому моральної шкоди внаслідок дій обвинуваченого.

Суму відшкодування моральної шкоди у кримінальному провадженні суд визначає на підставі оцінки характеру страждань потерпілого, обставин справи та враховуючи вимоги розумності та справедливості. Суд бере до уваги глибину фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, ступінь вини особи, яка завдала шкоду, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Під час судового розгляду встановлено, що потерпілому встановлена інвалідність 1 (перша) група інвалідності. Обвинувачений бачив, що потерпілий використовує палицю для ходіння, на яку спирається. Обвинувачений розумів, що потерпілий фізично не в змозі себе захистити. Через удари в обличчя стан здоров`я потерпілого значно погіршився. В нього була зламана кіста носа, що спричинило деформацію носа та зіпсувало його зовнішній вигляд. Він потребує хірургічної операції для відновлення стану свого здоров`я. Коштів на лікування не вистачає. Він фактично живе на пенсію по інвалідності, отримує державну соціальну допомогу. Отримавши тілесні ушкодження, він пережив страшенний біль та душевні страждання

Потерпілий та представник потерпілого у письмових заявах, наданих суду, також просили стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого витрати за надання правової допомоги. Представник потерпілого адвокат про це зазначив і в судових дебатах.

Однак, ні потерпілий, ні його представник не вказали яку суму необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого у рахунок відшкодування судових витрат за надання правничої допомоги. Не надано суду письмові докази в підтвердження понесення потерпілим витрат за надання правової допомоги. А тому такі вимоги не підлягають задоволенню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі рахувати з дня прибуття і постановки обвинуваченого на облік у виправному центрі.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 50 000 грн.

В іншій частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_8 - відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовано.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя