Справа №211/551/26
Провадження № 1-кп/211/893/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду, за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 12.01.2026 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 22.08.2025 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.126 КК України до покарання у вигляді штрафу 850,00 грн. (штраф сплачено);

- 03.12.2025 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

встановив:

органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, 12.01.2026 до ВП №1 Криворізького РУП надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що цього ж дня, приблизно о 13:30 у магазині «Всемобільний» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Серафимовича, буд. 80А, між нею та ОСОБА_3 стався словесний конфлікт на фоні того, що в останнього не працював коректно мобільний телефон, який він приніс у вищевказаний магазин для ремонту.

У ході вказаного словесного конфлікту ОСОБА_4 випроводила ОСОБА_3 з приміщення магазину на вулицю, де продовжився словесний конфлікт та у ході якого, на фоні виниклого раптового протиправного наміру, із бажанням його реалізувати та усвідомлюючи можливі наслідки, реалізуючи свій раптово виниклий протиправний намір, направлений на заподіяння фізичного болю ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння фізичного болю ОСОБА_4 і бажаючи їх настання, схопив останню обома руками за кисті рук і почав їх стискати. Коли ОСОБА_4 вирвалась із хвату ОСОБА_3 , останній, продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий протиправний намір на завдання фізичного болю ОСОБА_4 , наніс їй один удар правою рукою, зібраною у кулак у грудну клітину ОСОБА_4 , а саме в область центру, внаслідок чого остання відчула значний фізичний біль від якого зігнулася. Після цього, ОСОБА_3 , побачивши наслідки від своїх протиправних дій, результат яких його задовольнив, та виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення правопорушення до кінця, припинив їх.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 нанесено удар, який завдав значного фізичного болю та не спричинив тілесні ушкодження.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що ураховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. В даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта також долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , у якій зазначено, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження, погоджується із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Ураховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України дотримані, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вичинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисне нанесення удару, який спричинив фізичний біль і не спричинив тілесні ушкодження.

Обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з 14.02.2022 по 03.01.2024 з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності».

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжуює покарання, є рецидив кримінальних правопорушень.

Ураховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини та їх наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України. При визначенні остаточного покарання підлягають застосуванню положення ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, так як кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинено в період не відбутого покарання за попереднім вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, та у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок виконувати самостійно.

Строк відбування покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1