печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002704 від 14.10.2025,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника третього відділу другого управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002704 від 14.10.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002704 від 14.10.2025 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Проведеним на даний час досудовим розслідуванням установлено, що громадянин України ОСОБА_6 після 2014 року, діючи умисно, усвідомлюючи факт збройної агресії рф проти України, протиправний характер діяльності «ДНР», як терористичної організації, та її підпорядкування збройним силам та органам влади рф, за власною ініціативи вступив до терористичної організації «ДНР» та станом на 2021 рік обіймав посаду слідчого «МДБ ДНР».

У цей же час, в березні 2021 року, громадянка України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи цивільною особою, у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебувала, жодної зброї не мала, участі в бойових діях не брала, до таких дій не готувалась та перебувала на тимчасово окупованій території міста Чистякове (колишнє м. Торез) Донецької області.

Слідством установлено, що в період часу після 10.03.2021 до початку квітня 2021 року, більш точні дата та час в ході досудового розслідування невстановлені, начальник відділу боротьби з тероризмом «МДБ ДНР» ОСОБА_7 та невстановлений учасник «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_9 », діючи за попередньою змовою групою осіб з метою придушення спротиву та залякування проукраїнськи налаштованого цивільного населення на тимчасово окупованій території Донецької області, шляхом застосування примусу та насильства у різних формах, отримали неправдиві зізнавальні показання від ОСОБА_8 про її співпрацю з українськими правоохоронними органами.

Після цього, розуміючи необхідність фіксації вказаних відомостей відповідно до діючого на території «ДНР» процесуального законодавства, начальник відділу боротьби з тероризмом «МДБ ДНР» ОСОБА_7 та невстановлений учасник «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_9 », повідомили про свій злочинний умисел слідчому «МДБ ДНР» ОСОБА_6 .

Слідчий «МДБ ДНР» ОСОБА_6 , який також діяв з метою реалізації окупаційної політики, спрямованої на придушення спротиву та залякування проукраїнські налаштованого цивільного населення на тимчасово окупованій території Донецької області, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 надала зізнавальні показання про співпрацю з українськими правоохоронними органами внаслідок застосування примусу та насильства у різних формах, погодився зафіксувати їх, таким чином вступивши в злочинну змову з начальником відділу боротьби з тероризмом «МДБ ДНР» ОСОБА_7 та невстановленим учасником «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_9 ».

Після цього, приблизно 10.04.2021, більш точні дата та час в ході досудового розслідування невстановлені, ОСОБА_7 разом з невстановленим учасником «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_9 » доставили ОСОБА_8 до приміщення «МДБ ДНР» за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Калінінський район, бульв. Шевченка, буд. 26, до слідчого «МДБ ДНР» ОСОБА_6 для проведення допиту, який відбувався у присутності ОСОБА_7 .

Під час спілкування зі слідчим «МДБ ДНР» ОСОБА_6 , відповідаючи на його запитання щодо співпраці з українськими правоохоронними органами, ОСОБА_8 повідомила, що надала вказані зізнання виключно під тиском ОСОБА_7 та невстановленого учасника «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_9 » внаслідок застосування ними до неї фізичного, психологічного та сексуального насильств.

Як установлено досудовим розслідуванням, у цей час, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з слідчим «МДБ ДНР» ОСОБА_6 та невстановленим учасником «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_9 », з метою реалізації злочинного умислу, вчинив катування, а саме наніс ОСОБА_8 удар рукою в область голови, внаслідок чого вона впала зі стільця на підлогу, після чого завдав ще не менше двох ударів ногами по ногах потерпілої, чим спричинив сильний фізичний біль та моральні страждання, що є порушенням ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (ІV), ст. 75(2)(а)(а.2) ДП І.

Унаслідок застосування катувань та усвідомлюючи, що будь-яке заперечення чи спроба захистити себе неминуче призводить до подальшого застосування катувань, ОСОБА_8 була вимушена надавати неправдиві показання щодо своєї співпраці з українськими правоохоронними органами.

В свою чергу слідчий «МДБ ДНР» ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та невстановленим учасником «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_9 », не зупинив застосування фізичного насильства щодо ОСОБА_8 та після того, як опір потерпілої до спротиву був подоланий, зафіксував неправдиві зізнавальні показання про її співпрацю з українськими правоохоронними органами, відповідно до діючого на території «ДНР» процесуального законодавства.

Після фіксації показів та зізнання ОСОБА_8 у співпраці з українськими правоохоронними органами 14.04.2021 потерпілу перевезли до слідчого ізолятору № 5 м. Донецьк за адресою: вул. Кобозєва, буд. 4, м. Донецьк.

Упродовж періоду утримання у слідчому ізоляторі № 5 м. Донецьк, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_7 спільно з невстановленим учасником «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_9 » не менше 8 разів доставляли ОСОБА_8 до слідчого «МДБ ДНР» ОСОБА_6 для проведення допитів, у тому числі щонайменше одного разу в якості обвинуваченої, а також проведення інших слідчих дій за її участю.

При цьому, під час проведення одного з допитів ОСОБА_8 намагалась заперечувати вчинення злочинів, у яких її звинувачують. З метою подолання опору ОСОБА_8 та отримання від неї необхідних неправдивих зізнань, слідчий «МДБ ДНР» ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та невстановленим учасником «МДБ ДНР» на ім`я « ОСОБА_9 », з метою реалізації злочинного умислу, в порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (ІV), ст. 75(2)(а)(а.2) ДП І, вчинив катування, а саме: під час проведення зазначеного допиту, більш точних дат та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, наніс не менше двох ударів книжкою по голові та не менше трьох ударів рукою по потиличній частині голови потерпілої, чим заподіяв останній сильний фізичний біль та психологічні (моральні) страждання.

Вказані дії, тобто катування, згідно статті 8(2)(а)(іі) Римського Статуту Міжнародного Кримінального Суду, є воєнним злочином.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме: у жорстокому поводженні з цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів. Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 02.04.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.06.2025;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2025;

- матеріалами аналітичного досьє на фізичну особу ОСОБА_6 ;

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- впливати потерпілого, свідків, інших підозрюваних;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави агресора, що дає підставі вважати про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, посилаючись на частину шосту статті 176, частину шосту статті 193 КПК України, сторона обвинувачення просить суд обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з викладених у ньому підстав, просив задовольнити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ризики не доведені, підозра необґрунтована, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України 27.09.2025 у кримінальному провадженні № 0000688 від 17.05.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ясинувата Донецької області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

30.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, через неможливість вручення у день складення, у зв`язку із його перебуванням на тимчасово окупованій території України, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до вимог абзацу 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 30.09.2025 вручено його захиснику адвокату ОСОБА_4 .

Одночасно, в указаний вище спосіб опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 як підозрюваного до слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України на 13:00 год. 10.10.2025, на 13:00 год. 13.10.2025 та на 13:00 год. 14.10.2025.

Також, 30.09.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_6 надіслано за місцем роботи, а саме на електронну адресу «Міністерство державної безпеки Донецької Народної Республіки» та на особисту електронну пошту останнього.

Згідно з абзацом 2 ч. 8 ст. 135 КПК України ОСОБА_6 вважається таким, який належним чином повідомлений про підозру і про виклики до слідчого, з моменту опублікування повідомлення про підозру та повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Національної поліції України відповідно до опублікованих повісток безпідставно не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 14.10.2025 оголошено в розшук, проведення якого доручено Департаменту кіберполіції Національної поліції України та заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» відносно підозрюваного ОСОБА_6 та відомості про його розшук внесено до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, 14.10.2025 виділені з кримінального провадження № 0000688 від 17.05.2021 в окреме провадження №0002704.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини шостої статті 193 КК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з вимогою частини шостої статті 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами частини четвертої статті 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя бере до уваги те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може вчинити дії передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0002704 від 14.10.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ясинувата Донецької області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1