Справа №591/731/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/386/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - особисте зобов`язання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2025 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням виконання обов`язків,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2025 року, клопотання слідчого задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього на строк до 28 вересня 2025 року включно такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; 2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування із іншими підозрюваними у кримінальному проводженні, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (щодо суті кримінального провадження), а також зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк досудового розслідування, із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3, ч. 4 ст. 368-3 КК України, за які передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 03 до 07 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що може спонукати останнього до переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, ОСОБА_7 з метою уникнення вилучення особистих речей сина, ОСОБА_9 , перед початком обшуку за місцем мешкання останнього та його сина, за вказівкою останнього повідомив неправдиві відомості працівникам поліції про перебування сина за місцем роботи, що свідчить про можливість підозрюваного переховуватися.

Також, ОСОБА_7 ніде не працює, та з метою отримання неправомірної вигоди може в подальшому здійснювати підшукання осіб для сприяння вчиненню зазначених злочинів.

Неврахування вказаних обставин, призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_7 із захисником ОСОБА_17 , які щодо задоволення апеляційної скарги заперечували, просили ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ СУ ГУНП в Сумській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000201 від 08 жовтня 2024 року, в якому ОСОБА_7 31 липня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3, ч. 4 ст. 368-3 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, до слідчого судді звернувся слідчий СВ СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_18 з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язків.

Своє клопотання слідчий мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, яким запобігти шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Розглядаючи вказане клопотання, слідчим суддею було встановлено, що доданими до клопотання доказами доведено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3, ч. 4 ст. 368-3 КК України, з врахування долучених до клопотання матеріалів досудового розслідування, а саме: протоколів про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 19 грудня 2024 року, 23 січня 2025 року; протоколів про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 10 березня 2025 року; листи-відповіді про надання інформації РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях № 31/32/08-4754-2025 від 11 березня 2025 року, № 31/35/08-12784-2025 від 25 червня 2025 року; протоколів допиту свідків ОСОБА_12 від 20 червня 2025 року, ОСОБА_11 від 18 червня 2025 року, які дають підстави об`єктивному спостерігачу вважати, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_7 відомі свідки у кримінальному провадженні, повідомлено про підозру у вчиненні декількох епізодів кримінального правопорушення, а також, досудовим розслідуванням ще встановлюються усі обставини кримінального правопорушення і особи, яким відомі обставини, слідчим суддею встановлено доведення обґрунтованість існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків.

Проте, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який не є судимим, наявність сталих соціальних зв`язків, стан його здоров`я, є особою з інвалідністю третьої групи та вік, ставлення до вчиненого та активне сприяння органам досудового розслідування, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необґрунтованість доводів слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та вважав за доцільне обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладення процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, є недостатнім.

Колегія суддів вважає, що покладення на ОСОБА_7 зобов`язання прибувати за кожною вимогою до слідчого судді, суду, слідчого або прокурора, залежно від стадії кримінального провадження, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, зобов`язання здати на зберігання паспорт для виїзду за кодон та інші документи, що дають право на виїзд з України, є співмірним тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, а також забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Колегія суддів вважає, що один лише факт обґрунтованої підозри та доведеність ризику впливу на свідків, не може виправдати застосування запобіжного заходу, спрямованого на обмеження вільного пересування/перебування підозрюваного, оскільки слідчим та прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді запропонованого органом досудового розслідування цілодобового домашнього арешту, який прирівнюється до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Доводи апелянта про тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , не можуть слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор ні під час розгляду клопотання слідчим суддею, ні під час апеляційного розгляду, не зміг довести, що особисте зобов`язання з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти встановленому ризику.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, то дане твердження не підтверджується фактичними даними.

ОСОБА_7 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, тобто, за відсутності кримінальної історії минулого підозрюваного та належних доказів про його протиправну поведінку у матеріалах клопотання - неможливо стверджувати про схильність останнього до протиправної поведінки, до вчинення ним протиправних вчинків.

На думку колегії суддів, доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та нездатність запобігти доведеним у ході розгляду клопотання ризику, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків та належним чином мотивував своє рішення.

За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Переконливих доводів, які б стали підставою для обрання підозрюваному більш суворого запобіжного заходу прокурором не вказано та в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2025 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням виконання обов`язків, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4