Провадження № 1-кп/756/2136/25
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

16 грудня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця за національністю, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-

у с т а н о в и в:

03.12.2025 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 з клопотанням прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Ухвалою суду від 04.12.2025 призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 також просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Клопотань від учасників судового провадження не надійшло.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього кодексу.

В статтях 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Враховуючи, що обвинувальний акт був надісланий з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, при цьому повернення обвинувального акту прокурору можливе виключно під час підготовчого провадження, судом було призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до положень, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі "Абрамян проти росії" від 09.10.2008, зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 у справі "Камасінскі проти Австрії", № 9783/82, п. 79). Крім того, суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25.03.1999 у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" (ВП), № 25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 у справі "Матточіа проти Італії", № 23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 у справі "І.Н. та інші проти Австрії" № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01.03.2001 у справі "Даллос проти Угорщини", 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права - обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 54, а також "Даллас проти Угорщини" п. 47).

За змістом п. a) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального проступку, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 25.11.2025 приблизно о 13 год. 00 хв. незаконно проник до належного ОСОБА_6 транспортного засобу.

Разом з тим визначено правову кваліфікацію діяння - ч. 1 ст. 190 КК України.

Частиною 1 ст. 190 КК України передбачена кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, мають зазначатися злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому, стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин.

Всупереч наведеному, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 190 КК України.

При цьому КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні, та виправлення усно прокурором у судовому засіданні суперечностей у пред`явленому обвинуваченні, зокрема викладення фактичних обставин кримінального правопорушення або його правової кваліфікації чи формулювання обвинувачення в іншому вигляді, ніж викладене в обвинувальному акті.

Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті.

Главою 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому відповідно до статей 338, 341 КПК України зміна обвинувачення, у тому числі з метою зміни правової кваліфікації, передбачена за результатами судового розгляду, у разі встановлення нових фактичних обставин.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту до початку судового розгляду, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

Отже, за вказаних вище суперечностей, - викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, його правової кваліфікації з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення різного правового змісту, які не відповідають один одному, не можна вважати, що обвинувальний акт містить всі ці відомості, як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, відповідно до ст. 302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані:

1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Разом з цим, як вбачається з обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 06.02.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Одним із прав, гарантованих ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, є право на справедливий судовий розгляд.

Зазначене право є одним із фундаментальних прав особи і включає в себе як право на захист, тобто право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, а також право на участь у судовому розгляді та право на оскарження постановлених щодо особи судових рішень.

Поряд з цим, хоча назване право є одним з фундаментальних прав особи, проте воно не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Одним з таких обмежень, визначених кримінальним процесуальним законом, а саме ст. ст. 381-382 КПК України, є розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.03.2025 у справі № 756/10559/23 спрощене судове провадження передбачене для розгляду обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, тобто діяння, яке за визначенням не може потягнути позбавлення волі. Суд вважає, що якщо суд першої інстанції на підставі наданих йому матеріалів може передбачити, що внаслідок застосування вимог кримінального закону розгляд закінчиться покаранням у виді позбавлення волі, він має розглянути необхідність призначення розгляду у судовому засіданні та виклику для участі в ньому учасників кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 382 КПК України.

Право особи на захист від пред`явленого їй обвинувачення (підозри) є одним із фундаментальних прав, що має бути дотримано на будь якій стадії кримінального процесу.

Указане вказує на те, що клопотання органу досудового розслідування про розгляд судом обвинувального акту відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в разі встановлення на стадії досудового розслідування обставин, які дають стороні обвинувачення об`єктивно передбачати призначення у разі доведення перед судом вини обвинуваченого реальної міри покарання у виді позбавлення волі, суперечить засадам кримінального провадження, звужує права обвинуваченого на захист від пред`явленого йому обвинувачення.

При цьому вказаний недолік не усуває формальне роз`ясненя обвинуваченому органом досудового розслідування в обвинувальному акті можливості призначення судом йому покарання пов`язаного з позбавленням/обмеженням волі внаслідок існування у нього непогашеної судимості з призначеним покаранням у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки спрощене судове провадження передбачене для розгляду обвинувачення виключно у вчиненні кримінального проступку, тобто діяння, яке за визначенням не може потягнути покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки у разі встановлення винуватості ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке вчинено під час іспитового строку встановленого попереднім вироком суду при звільненні від відбуття призначеного покарання з випробуванням, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про неможливість подання органом досудового розслідування обвинувального акту з клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового засідання.

Враховуючи встановлені недоліки обвинувального акту, призначення судового розгляду буде суперечити завданням кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вищеописані недоліки дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам КПК України та порушує гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, у тому числі і право на захист, а тому суд вважає, що обвинувальний акт з доданими до нього документами підлягає поверненню прокурору, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог ст. 291 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 291, 302, 314 - 317 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 26.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000956, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - повернути прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Повний текст ухвали оголошено о 12 год. 50 хв. 24.12.2025