Справа №619/4800/25
Провадження № 1-кп/638/2109/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0001017 від 30.10.2024 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Шевченківського районного суду міста Харкова надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що підстав для закриття кримінального провадження не вбачає, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 складено відповідно до вимог КПК України, при його затвердженні дотримані вимоги закону, вважав, що дане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду міста Харкова, тому просив призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту.

Захисник та обвинувачений погодились з позицією прокурора.

Сторони вважали Шевченківській районний суд м. Харкова належним судом для розгляду даного кримінального провадження, оскільки останнє передане в даний суд ухвалою Харківського апеляційного суду.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 надійшов до Дергачівського районного суду Харківської області 19.08.2025.

20.08.2025 матеріали кримінального провадження з поданням голови Дергачівського районного суду Харківської області направлено до Харківського апеляційного суду через неможливість утворити склад суду для судового розгляду.

За результатами розгляду даного подання Харківській апеляційний суд ухвалою від 27.08.2025 передав дане кримінальне провадження до Шевченківського районного суду міста Харкова.

Отже, в Дергачівському районному суді Харківської області підготовче судове засідання не проводилося, питання, передбачене п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України щодо направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження не розглядалося і, відповідно, Харківським апеляційним судом при постановленні ухвали 27.08.2025 не вирішувалося.

Відповідно до обвинувального акту 19 останніх епізодів інкримінованого ОСОБА_7 діяння, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, з 25.09.2024 по 06.11.2024 вчинено за адресою: АДРЕСА_1 в межах територіальної підсудності Харківського районного суду Харківської області. Щодо інших 14 епізодів діяння, вчинених в період з 16.07.2024 по 16.09.2024 місце скоєння в обвинувальному акті не визначено.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про необхідність направлення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанціївиходячи з наступного.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України, зокрема: направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження адже, згідно п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

За правилами ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

За наведених обставин, з метою дотримання правил територіальної підсудності, та права обвинуваченого, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на розгляд його справи судом, встановленим закономдане кримінальне провадження підлягає направленню до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, а саме до Харківського районного суду Харківської області за місцем вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

У зв`язку із закінченням строку тримання під вартою обвинуваченого, прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження даного строку. В обґрунтування прокурор посилався на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив, що ризики на які посилається прокурор зменшились, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи має на утриманні неповнолітню дитину, а тому просив застосувати до обвинуваченого заставу чи цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав захисника, звертав увагу на наявність у нього хвороб і те, що він є єдиним годувальником в сім`ї та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Суд, дослідивши, наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні щодо клопотання дійшов наступного.

Під час підготовчого судового засідання суд, згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Наразі існує підозра щодо скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду інформаційній безпеці України: наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану. Так, в період з 16.07.2024 по 06.11.2024 ОСОБА_7 передав представнику іноземної держави інормацію, що шкодить безпеці України. При цьому, згідно власноруч написаного обвинуваченим клопотання від 25.08.2025, він скоїв дії ці за допомогою мережі інтернет.

Обґрунтованість підозри було встановлено ухвалою слідчого судді Шевченківського районого суду м. Київа від 08.11.2024, що набрала законної сили 14.11.2024.

При цьому суд враховує, що у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 Європейський суд з прав людини зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення».

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 було неодноразово продовжено, в останнє 01.08.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строком до 29.09.2025. При цьому слідчим суддею констатовано існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість переховування обвинуваченим від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, які свідчать про існування наразі ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, названих прокурором, й те, що ризики ці не зменшилися та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою є дані про особу обвинуваченого, який неодноразово в період з 16.07.2024 по 06.11.2024 скоїв дії через які обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу оскільки судом було встановлено, що вище зазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вище перелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

Як передбачено ч.ч. 1, 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

За результатами дослідження обставин, передбачених ст. 178 КПК України суд констатує, що належних доказів, які б підтвердили неможливість застосування до обвинуваченого за станом здоров`я чи з інших підстав такого запобіжного заходу, як тримання під вартою стороною захисту не надано, а судом не встановлено.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до обвинуваченого може застосовуватись запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є, зокрема, те, що заявлений ризик не зменшився.

Положеннями ч. 1 ст. 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовільнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження на шістдесят днів строку обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відповідно, відсутні підстави для задоволення клопотання захисника й обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

В ході підготовчого судового засідання встановлено, що з приводу клопотання обвинуваченого про направлення кримінального провадження до будь-якого суду м. Києва чи Києвської області 04.09.2025 вже постановлено ухвалу Верховним судом і вирішення даного клопотання до компетенції суду першої інстанції, згідно ч. 3 ст. 34 КПК України, не входить.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 183, 193-194, 196-197, 199, 314-315, 371-372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 21.11.2025 року включно.

Направити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001017 від 30.10.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала підлягає оскарженню лише в частині продовження строку запобіжного заходу безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3