У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 23 серпня 2025 року за №0000130 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області, громадяднина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, студента, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

установив:

22 жовтня 2025 року до суду надійшов обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 10 серпня 2025 року близько 00 год. 50 хв. водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажирами: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , рухався автомобільною дорогою Т-2019 сполученням «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» між населеними пунктами с. Кам`янки та с.Хмелиська Тернопільського району Тернопільської області у напрямку до с.Хмелиська, із швидкістю близько 90 км/год. Під час руху, водій автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не був достатньо уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі - ПДР), а також вимоги, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожувати життю чи здоров`ю громадян, не завдавати матеріальних збитків. Водій ОСОБА_6 не обрав безпечної швидкості та не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, в порушення вимог пункту 12.1 ПДР, допустив занос керованого ним автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 , що полягав у зміні напрямку його руху праворуч, і в стані правостороннього заносу виїхав спочатку на праве узбіччя, де допустив перекидання транспортного засобу у правий кювет.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, які належать до середнього ступеня тяжкості. Порушення ОСОБА_6 вимог пунктів 10.1, 12.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час підготовчого засідання обвинувачений ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що примирився з обвинуваченим, жодних претензій до останнього не має, шкода, а саме витрати на лікування, йому повністю відшкодовані. Не заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Прокурор клопотання підтримав, вказав на наявність підстав, передбачених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, потерпілого, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом, а його порядок встановлюється законом.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною четвертою статті 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до частини третьої статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, у тому числі, рішення про закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Суд достовірно встановив, що на даний час наявні усі підстави та умови для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки ОСОБА_6 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, жодних претензій потерпілого до обвинуваченого немає, обвинувачений та потерпілий підтвердили, що вони примирились, шкода повністю потерпілому відшкодована. Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки закриття кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК Україниу зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, вирішує долю речових доказів, розподіляє процесуальні витрати.

Речовий доказ відповідно до ч. 9 ст. 100, ч. 4 ст. 174 КПК необхідно залишити обвинуваченому, як законному володільцю майна, скасувавши арешт цього майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26.08.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати суд стягує із обвинуваченого на користь держави, що відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 01 лютого 2024 по справі № 930/497/23.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст.100, 124,174, 284,285 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволити.

Звільнити ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 23 серпня 2025 року за №0000130 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Арешт, накладений на автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить громадянину ОСОБА_11 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 11.07.2012, ухвалою слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 серпня 2025 року - скасувати.

Речовий доказ - автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить громадянину ОСОБА_11 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 11.07.2012, який поміщений на майданчик для тимчасового утримання автомобілів на території ФОП ОСОБА_12 ( АДРЕСА_2 ) - повернути законному володільцю.

Процесуальні витрати за проведення судових інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/120-2511040-ІТ від 30.09.2025 у розмірі 3565,6 грн, інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/120-2511045-ІТ від 16.10.2025 у розмірі 6239,8 грн - стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1