ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 Справа №607/16719/25 Провадження №1-кп/607/1773/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001253 від 08 липня 2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснів Теребовлянського району Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, особи з інвалідністю ІІІ групи, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого сторожем у ПП «Тюльпан», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Встановлено, що постановою Теребовлянського районного Тернопільської області від 15 жовтня 2024 року у справі № 605/758/24, яка набрала законної сили 16 грудня 2024 та залишена Тернопільським Апеляційним судом без змін, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Частиною 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України.

Встановлено, що 10.06.2025 у ОСОБА_3 винник злочинний умисел на умисне невиконання постанови суду від 15 жовтня 2024 у справі № 605/758/24, що набрала законної сили 16 грудня 2024 року.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2024 року, яка набрала законної сили 16 грудня 2024 року та залишена Тернопільським Апеляційним судом без змін, його притягнуто до адміністративної відповідальності і призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, маючи реальну можливість її виконувати, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13

Закону України «Про судоустрій та статус суддів», усвідомлюючи, що протягом 1 року він зобов?язаний утриматися від керування транспортними засобами, з метою невиконання постанови суду, 10.06.2025 керував транспортним засобом.

Так, 10.06.2025 близько 09 год ОСОБА_3 керував транспортним засобом, марки «Audi 80», д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по вул. Микулинецькій в м. Тернополі, де був зупинений працівниками Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

В подальшому, відносно ОСОБА_3 було винесено постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕНА №4935269 від 10.06.2025 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та постанову, серії ЕНА № 4935718 від 10.06.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП і накладено штрафи.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала обвинувачення в повному обсязі за ч. 1 ст. 382 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною.

З врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працевлаштований, є особою з інвалідністю ІІІ групи, на утриманні має неповнолітню дитину, обставини, що пом`якшує покарання - щирого каяття, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання, просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсності, а саме те, що 10.06.2025 він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Крім того, зазначив, що сів за кермо автомобіля, у зв`язку з тим, що потрібно було терміново завезти батька до лікарні. При цьому вказав, що негативно ставиться до вчиненого та розуміє, що порушив закон.

4. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч. 3 ст. 349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

5. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання, до якої суд відносить щире каяття, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1