Справа № 526/95/26
Провадження № 1-кс/526/25/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000036 від 14.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и л а:

31 грудня 2025 року до Гадяцького районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000036 від 14.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, вказуючи, що 14.01.2026 року до ВП №2 (м.Лохвиця) Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення через лінію 102 від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виявив відсутність власного автомобіля марки ВАЗ 21063, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , у крадіжці автомобіля підозрює місцевого жителя. Виїздом на місце події було встановлено, що 14.01.2026 року близько 01 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 21063, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий належить заявнику, після чого керуючи ним допустив ДТП. ЖЄО №426 від 14.01.2026 року.

14.01.2026, за вказаним фактом, старшим слідчим ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000036, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.289 КК України.

14.01.2026 в ході огляду місця події, що за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с.Хрулі, на відкритій ділянці місцевості неподалік вулиці Сульської, слідчим виявлено та вилучено: автомобіль марки ВАЗ 21063, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями передньої частини автомобіля, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 та який фактично законно перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 (к.н.т.: НОМЕР_3 ), після проведення огляду передано під схорону розписку ОСОБА_4 ; в салоні автомобіля марки ВАЗ 21063, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено лівий капець чорного кольору 42 розміру «Крок», пластиковий ліхтарик синього кольору, рушник синього кольору зі слідами РБК, змиви РБК з салону та зовнішніх частин автомобіля в загальній кількості 8 штук та три змиви з важеля коробки передач, внутрішньої сторони ручки дверей водія та з керма, вилучено до камери зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлені фактичні дані, які вказують на причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До вказаних речей здійснено тимчасовий доступ відповідно до ч.2 ст.168 КПК України.

Вилучені речі є матеріальними об`єктами, що містить відомості та можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вони мають значення для розкриття кримінального правопорушення та мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищевикладене зазначені речі відповідно до ч.1 ст.98 КПК України є речовими доказами та відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України.

В судове засідання старший слідчий СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання без його участі.

ОСОБА_4 теж звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання без його участі, не заперечує проти накладення арешту на майно.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідча суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_4 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_4 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 14.01.2026 за № 0000036, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 14.01.2026 у кримінальному провадженні № 0000036 від 14.01.2026 речовими доказами визнано: автомобіль марки ВАЗ 21063, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями передньої частини автомобіля, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 та який фактично на законних підставах перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ;

-лівий капець чорного кольору 42 розміру «Крок»;

-пластиковий ліхтарик синього кольору;

-рушник синього кольору зі слідами РБК;

-змиви РБК з салону та зовнішніх частин автомобіля в загальній кількості 8 штук;

- три змиви з важеля коробки передач, внутрішньої сторони ручки дверей водія та з керма.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідча суддя врахувала:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 14.01.2026 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 14.01.2026 року автомобіль марки ВАЗ 21063, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями передньої частини автомобіля, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та який фактично законно перебуває у користуванні ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 та на лівий капець чорного кольору 42 розміру «Крок», пластиковий ліхтарик синього кольору, рушник синього кольору зі слідами РБК, змиви РБК з салону та зовнішніх частин автомобіля в загальній кількості 8 штук та три змиви з важеля коробки передач, внутрішньої сторони ручки дверей водія та з керма є предметами кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшла обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на транспортний засіб та капець, ліхтарик, рушник, змиви РБК з салону є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 14.01.2026 року їх визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як такі, що зберегли на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення про арешт майна слідча суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні транспортні засоби відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для проведення експертиз та запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на транспортний засіб та капць, ліхтарик, рушник, змиви РБК з салону, вилучені під час проведення огляду місця вчинення правопорушення, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.

Керуючись статтями 131, 170-173, 309, 286-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000036 від 14.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України задовольнити.

Накласти на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000036 від 14.01.2026 арешт на майно, вилучене 14.01.2026 під час проведення обшуку та оглядів, зокрема на:

-автомобіль марки ВАЗ 21063, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями передньої частини автомобіля, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та який фактично на законних підставах перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ;

-лівий капець чорного кольору 42 розміру «Крок»;

-пластиковий ліхтарик синього кольору;

-рушник синього кольору зі слідами РБК;

-змиви РБК з салону та зовнішніх частин автомобіля в загальній кількості 8 штук;

- три змиви з важеля коробки передач, внутрішньої сторони ручки дверей водія та з керма, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном (в тому числі з забороною проведення відновлювальних ремонтних робіт транспортного засобу).

Місцем зберігання автомобіля марки ВАЗ 21063, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 визначити АДРЕСА_1 , відповідно до місця проживання ОСОБА_4 ..

Місцем зберігання іншого вилученого майна визначити ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1