Справа № 215/4191/25
УХВАЛА
17 грудня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому посилаючись на те, що необхідно провести судовий розгляд справи, допитати свідків, дослідити письмові докази, враховуючи тяжкість злочину, відсутність соціальних зв`язків і місця роботи, суспільну небезпеку злочину, сувору міру покарання, наявність судимостей, дію воєнного стану, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину, ухилення від суду і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином .
Обвинувачений заперечував щодо клопотання.
Захисник в судовому засіданні заперечував щодо клопотання. Вказував на відсутність ризиків, сприяння досудовому розслідуванню, на неналежне лікування в умовах КУВП №3. Просив застосувати домашній арешт.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів встановлено, що ОСОБА_5 на цей час як і раніше обвинувачується у скоєнні під час воєнного стану тяжкого злочину, який призвів до загибелі людини, який викликає значний суспільний інтерес і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, міцних соціальних зв`язків не має, тому він може ухилитися від явки до суду і перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, будучи обізнаним про їх місце проживання, з метою уникнення від можливого суворого покарання. При цьому, він раніше неодноразово судимий, в т.ч. 28.01.2025, не працевлаштований, що в сукупності з іншим свідчить про ризик вчинення нового злочину, з метою відшукання коштів для свого існування.
Доводи сторони захисту, щодо наявності житла і сприяння слідству, не спростовують вказані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час. Згідно відповіді філії ДУ "Центр з охорони здоровя" від 25.09.25 ОСОБА_5 надається необхідна медична допомога.
Чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.
Враховуючи викладене, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність допиту усіх свідків, що необхідно для повного і обєктивного розгляду справи, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів .
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 15 лютого 2026 року .
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відхилити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ: