Справа № 159/1819/25
Провадження № 1-кс/159/1885/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001593 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст.336 КК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрований в автоматизованій системі документообігу суду та згідно протоколу розподілу справи між суддями Ковельського міськрайонного суду Волинської області розподілена до провадження судді ОСОБА_5

30.09.2025 під час судового зсідання ОСОБА_3 заявив судді ОСОБА_5 усний відвід.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав.

Прокурор заперечував проти заяви, просив відмовити в її задоволенні.

Дослідивши заяву, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Статтями 75 та 76 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді (слідчого судді).

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

ОСОБА_3 висловив думку щодо упередженості судді ОСОБА_5 , проте заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, що виключають участь судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що фактично підставою для відводу судді ОСОБА_5 у даній справі, є незгода з прийнятим головуючим процесуальним рішенням, що не може бути підставами для відводу, які передбачені статтями 75 та 76 КПК України.

Сумніви ОСОБА_3 щодо неупередженого розгляду кримінального провадження суддею ОСОБА_5 та прийняття за результатом його розгляду обґрунтованого, вмотивованого та законного рішення, мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, які ґрунтуються на власному сприйнятті інформації, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються.

Під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріалами також не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді кримінального провадження №0001593.

Таким чином в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді ОСОБА_5 та які, у свою чергу, унеможливлювали б постановляння ним об`єктивного судового рішення з дотриманням загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, а відтак заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу судді, вважаю, що доводи ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001593 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст.336 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1