Справа № 301/1985/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2025 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області, в місті Іршава, кримінальне провадження №0000243 від 13 червня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце народження с. Загаття, Іршавського району, Закарпатської області, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта повна вища, раніше судимого вироком Іршавського районного суду №301/2097/20 від 08.12.2020 за ч.3 ст.185 КК України та ч.1 ст.263 КК України на строк 5 років 2 місяці позбавлення волі та на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 17.09.2024 звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 1 місяць 30 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2025 року біля 10 год.40 хв. попередньо знаючи про те, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено режим воєнного стану, який діє по теперішній час, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні автозаправної станції ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», що знаходиться за адресою м. Іршава, вул. Шевченка, 133, Хустського району, Закарпатської області, з корисливих мотивів вирішив відкрито викрасти пляшку алкогольного напою. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи відкрито заволодів пляшкою коньяку марки «Koblevo Reserve», ємкістю 0,5 літра, вартістю 229 гривень, без наміру розрахунку за привласнену річ. Після чого, усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені оператором-касиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився поряд, продовжив прямувати у напрямку виходу з приміщення ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», попри висловлені зауваження останнім щодо припинення протиправних дій. Отже, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що його злочинні дії перестали бути таємними та набули відкритого характеру, втік з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого спричинив ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» () матеріальну шкоду на суму 229 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_3 , у березні 2025 року (більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в лісосмузі села Загаття, Хустського району, Закарпатської області, діючи умисно, протиправно, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, всупереч наведеного законодавчого порядку придбав шляхом привласнення знайденого на території вказаної лісосмуги в с. Загаття чотири патрони, які всупереч законодавчо встановленим вимогам зберігав спочатку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , а в подальшому носив (зберігав) при собі, у зовнішній кишені штанів до 13 червня 2025 року, тобто до вилучення вказаних боєприпасів працівниками ВП №1 Хустського РУП ГУПН в Закарпатській області поліції в ході затримання громадянина ОСОБА_3 . Згідно з висновком судово-балістичної експертизи №СЕ-19/107-25/7934-БЛ від 19.06.2025, є боєприпасами, бойовими проміжними патронами центрального бою, калібру 5,45х39мм, які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, ОСОБА_3 , у березні 2025 року (більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в лісосмузі села Загаття, Хустського району, Закарпатської області, діючи умисно, протиправно, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, всупереч наведеного законодавчого порядку придбав шляхом привласнення знайденого на території вказаної лісосмуги в с. Загаття сорок бойових гвинтівкових патронів центрального бою, калібру 7,62х54R, ударно-дистанційний запал УДЗ та корпус наступальної осколкової ручної гранати М-67, який є засобом ініціювання вибуху запалу М-213.

Згідно висновку експерта за результатами судової вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/107-25/7933-БЛ від 19.06.2025 надані на дослідження сорок патронів є боєприпасами гвитівковими патронами центрального бою, калібру 7,62х54R, що споряджені кулею «ЛПС» зі сталевим осердям та призначені для стрільби з відповідної нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62х54R.

Згідно висновку експерта за результатами судової вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/107-25/8036-ВТХ від 19.06.2025 наданий на дослідження предмет є ударно-дистанційним запалом УЗД для ручних гранат РГН,РГО, ударно-дистанційний запал УДЗ є засобом ініціювання вибуху для ручних гранат РГН,РГО, який відноситься до категорії боєприпасів (вибуховий пристрій).

Згідно висновку експерта за результатами судової вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/107-25/8037-ВТХ від 18.06.2025 надані на дослідження предмети є корпусом наступальної осколкової ручної гранати М-67 та засобом ініціювання вибуху запала М-213, при конструктивному поєднанні відносяться до категорії боєприпасів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що дійсно 13 червня 2025 року домовився про роботу в м. Іршава. Але прийшовши на місце йому повідомили, що роботи немає. Після 10 год. в цей день він зайшов на автозаправну станцію ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», що знаходиться за адресою м. Іршава, та взяв з вітрини пляшку кон`яку для особистого вживання не розрахувавшись за неї. Крім цього, також підтвердив те, що в березні 2025 року перебуваючи в лісосмузі села Загаття, Хустського району, Закарпатської області, знайшов боєприпаси, частину з яких носив в своєму рюкзаку, а частину заховав недалеко від того місця де їх знайшов, про що добровільно повідомив правоохоронні органи після затримання. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.

Представник потерпілої юридичної особи в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, питання про визначення міри покарання залишає на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів провадження по процесуальних витратах та речових доказах.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану. Також його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

За класифікацією у відповідності до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення (злочини) за ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст. 263 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчинених злочинів, враховує дані про особу обвинуваченого те, що ОСОБА_3 ніде на працює, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставин визначених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання вини, сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд ураховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальними правопорушеннями.

Враховуючи всі обставини справи та ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Крім цього, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 08.12.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України засуджено на строк 5 років два місяці позбавлення волі та на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 17.09.2024 звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 1 місяць 30 днів.

З чого слідує, що ОСОБА_3 як особа, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За таких обставин покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ст.ст. 70 та 71 і 72 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним кримінальних правопорушень.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні в сумі 10696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн 80 коп підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь Держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано відповідно до ухвали слідчого судді від 15.06.2025 Іршавським районним судом Закарпатської області (строк тримання під вартою рахувати з часу затримання 13.06.2025) та продовжено відповідно до ухвали від 06 серпня 2025 року строком до 03 жовтня 2025 року включно, є за необхідно залишити до вступу вироку в законну силу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.70, 71 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 374, 615 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 08.12.2020 до покарання призначеного за цим вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 7 (сім) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу затримання 13 червня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати за виконання експертиз у кримінальному провадженню №0000243 від 13.06.2025 стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в сумі 10696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн 80 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000243 від 13 червня 2025 року, а саме:

-пляшка коньяку з надписом «KOBLEVO RESERVE AGED 3 YEARS», об`ємом 0,5 літра, яку вилучено та упаковано в спеціальний пакет НПУ №WAR 1879253 з відповідними надписами та підписами;

- вилучені із лівої зовнішньої кишені штанів затриманого чотири предмети, схожі на набої до автоматичної зброї із однаковими маркуваннями у вигляді цифр «3,82», які після проведення судової експертизи упаковано в спеціальний пакет «Експерта служба МВС України» №3027590;

- сорок предметів, схожих на набої, калібру 7,62х54, на кожному з яких, на дні гільзи наявне маркування «60,76», які після проведення судової експертизи було упаковано в спеціальний пакет «Експерта служба МВС України» №3983584;

- корпус гранати М67 з маркуванням «TNS09C023-003 P1394», який після проведення експертизи упаковано в спеціальний пакет «Експерта служба МВС України» №2987657;

- запал до ручної гранати типу M213 з маркуванням «CTJ09F 501-007», який після проведення судової експертизи упаковано в спеціальний пакет «Експерта служба МВС України» №2987658;

- запал до ручної гранати типу УДЗ з маркуванням «350Ф-3-85», який після проведення експертизи упаковано в спеціальний пакет «Експерта служба МВС України» №5375135;

- рюкзак буро-бежевого кольору та поліетиленовий пакет рожевого кольору вилучено та упаковано в паперовий конверт коричневого кольору НПУ СУ, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

- Записи з камер відеонагляду, які розміщені на території АЗС «ОККО» за 13.06.2025 року, які було вилучено та записано на CD-R диск залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1