Номер провадження: 11-сс/813/1513/25
Справа № 523/3313/25 1-кс/523/4524/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001121 від 28.02.2025 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м.Одеси від 24 липня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михайлівка Полтавської області, з вищою освітою, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

встановив:

Другим слідчим відділом (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001121 від 28.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м.Одеси від 24.07.2025 року

задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 28.08.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням електронних засобів контролю, або визначити заставу в межах, передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України в розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник зазначає, що слідчим належним чином не доведена пред`явлена підозра та наявність ризиків, не підтвердженні жодними доказами. Вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги відомості про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, утримує малолітніх дітей, має постійне місце роботи та проживання.

Також захисник вважає, що слідчий суддя безпідставно не визначив підозрюваному заставу, застосувавши таким чином до нього безальтернативний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, з заявами або клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталась.

Крім того, ухвалою від 12.08.2025 року апеляційний суд постановив проводити судове засідання в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , однак перед початком судового засідання уповноважена особа слідчого ізолятора повідомила про те, що на теперішній час ОСОБА_8 в установі не утримується.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Прокурор не заперечував проти розгляду апеляційної скарги сторони захисту за відсутності захисника та підозрюваного, оскільки в скарзі не порушується питання про погіршення його становища.

За таких обставин та з огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі захисника та підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина 1 ст.404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Зі змісту ч.5 ст.199 КПК вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя дотримався вимог ст.199 КПК, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційним судом встановлено, що 28.02.2025 року ОСОБА_8 затриманий у порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

17.03.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч.2 ст.307 на ч.3 ст.307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 28.02.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.02.2025; протоколом обшуку від 29.02.2025, висновком експерта № СЕ-19/16-25/5088-НЗПРАП від 28.02.2025; протоколом огляду мобільних телефонів ОСОБА_8 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені вище докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 .

При цьому, відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м.Одеси строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0001121 продовжений до 6 місяців, тобто до 28.08.2025 року включно.

Як вбачається з клопотання слідчого, для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, в тому числі: провести аналіз інформації отриманої під час тимчасового доступу до речей та документів операторів стільникового зв`язку; отримати висновки судово-молекулярні експертизи щодо наявності на пакуваннях психотропних речовин біологічних слідів підозрюваного ОСОБА_8 ; провести огляди мобільних телефонів підозрюваного ОСОБА_8 ; долучити до матеріалів кримінального провадження результати проведених НСРД; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у яких може виникнути в ході досудового розслідування; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та після їх вручення скерувати до суду.

Оскільки наразі досудове розслідування триває, існуючи в даному кримінальному провадженні ризики, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 не зменшились та не відпали.

На думку апеляційного суду, обставини даного кримінального провадження, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_8 який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що ризик передбачений ч.1 п.1 ст.177 КПК продовжує існувати.

Також, апеляційний суд погоджується з продовженням існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на свідків, а також домовитися з особами причетність яких перевіряється про приховування слідів злочину, або шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, тощо до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню, так як ОСОБА_8 достеменного знайомий з особами причетними до вчинення злочину. Перебування ОСОБА_8 навіть під цілодобовим домашнім арештом, не виключає його можливості здійснення впливу на вказаних осіб.

Апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками в кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1,2 ст.23, ч.4 ст.95, ст.224 КПК.

Наразі досудове розслідування триває, а показання свідків у даному кримінальному провадженні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

За наявності існування обґрунтованої підозри та вищевказаних ризиків, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді щодо необхідності продовження застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Приймаючи до уваги фактичні обставини кримінального провадження, виходячи із конкретних обставини інкримінованого підозрюваному протиправного діяння, яке характеризується надзвичайно високим ступенем суспільної небезпеки та визначається тим, що незаконні операції з наркотичними засобами та їх неконтрольований обіг завдають великої шкоди здоров`ю населення, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, який на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України не визначив ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для продовження підозрюваному строку тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного та сама підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно продовжують існувати ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За наведених обставин апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м.Одеси від 24.07.2025 року, якою в кримінальному провадженні № 0001121 від 28.02.2025 року підозрюваному ОСОБА_8 продовжений строк тримання під вартою, без визначення застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4