н/п 1-кп/490/1726/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001333 від 05.11.2025, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Нижні Сірогози Нижньосірогоського району Херсонської області, громадянин України, раніше не судимий, неодружений, має вищу освіту, фізична особа-підприємець, має на утриманні неповнолітніх дітей 2009 та 2014 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 04.11.2025 близько 17:45 керував технічно-справним автомобілем «Nissan Qashqai» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався в темний час доби, по сухій, чистій ділянці проїзної частини пр. Центрального у крайній лівій смузі зі сторони вул. Героїв Рятувальників в напрямку вул. Захисників Миколаєва.

У цей час проїжджу частину пр. Центрального, в межах нерегульованого пішохідного переходу (дорожня розмітка 1.14.1 Розділу 34 ПДР України), який позначений дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» Розділу 33 ПДР України, які встановлені праворуч та ліворуч від дороги, розпочав рух пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись справа-наліво, відносно напрямку руху водія ОСОБА_3 .

Наближаючись до вищезазначеного нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_3 , діючи із кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 18.4 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР), ), а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, розуміючи, що його дії не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину пр. Центрального, в межах нерегульованого пішохідного переходу, справа-наліво, відносно напрямку руху транспортного засобу, та не зменшив швидкість аж до повної зупинки, хоча мав таку технічну можливість, внаслідок чого допустив наїзд на останнього передньою правою частиною, керованого ним автомобіля.

У результаті злочинних порушень водієм ОСОБА_3 , вказаних правил дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, пішохід ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді скалкового перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_3 , вказаних пунктів ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, та закриття кримінального провадження з цих підстав; зазначив, що вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, заподіяну шкоду відшкодував у повному обсязі, наслідки закриття кримінального провадження розуміє; просить клопотання задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив, що примирився із обвинуваченим, претензій матеріального та морального характеру до нього не має; просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням потерпілого з винним.

Прокурор не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого в порядку ст. 46 КК України; просив стягнути на користь держави витрати на залучення експерта та вирішити питання щодо речових доказів.

Заслухавши сторін судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 8 від 23.12.2005 умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; вчинене кримінальне правопорушення є необережним нетяжким злочином, згідно ч. 4 ст. 12 КК України, та не є таким що вчинене в результаті порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З пояснень обвинуваченого та потерпілого у судовому засіданні вбачається, що сторони примирились, це є вільним волевиявленням, що виключає будь-який неправомірний вплив; завдані збитки відшкодовано, вимог матеріального чи морального характеру немає; щодо наслідків звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження обізнані.

За таких обставин, наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта: в сумі 3 565,60 грн. (висновок експерта від 17.12.2025 № СЕ-19/115-25/18467-ІТ); 3 565,60 грн. (висновок експерта від 22.12.2025 № СЕ-19/115-25/18466-ІТ); 3 565,60 грн. (висновок експерта від 18.12.2025 № СЕ-19/115-25/20048-ІТ), загальна сума витрат становить 10 696,80 грн., має бути стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.11.2025 (справа №490/9376/25, н/п 1-кс/490/4486/2025) на транспортний засіб «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , - скасувати.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, а саме автомобіль «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, має бути залишено ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 46 , ч. 1 ст. 286 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 284, 285, 286, 288 КПК України, суд

постановив:

звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим;

стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 10 696,80 грн. (десять тисяч шістсот дев`яносто шість грн. 80 коп.);

арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.11.2025 (справа №490/9376/25, н/п 1-кс/490/4486/2025) на транспортний засіб «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , - скасувати

речові докази, а саме автомобіль «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, залишити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

кримінальне провадження №0001333, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2025, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя ОСОБА_1