Провадження №1-кп/761/3539/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0000880 від 09.06.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Слов`яносербськ Алчевського району Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, покарання не відбуто,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

09 червня 2025 року не пізніше 17:20 години, ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Шевченківського районного суді м. Києва від 08.04.2025 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду, перебуваючи неподалік будинку №3/15 по вулиці Загорівській у місті Києві, придбав порошкоподібну речовину світло-рожевого кольору, а саме: психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,226 грам, і з цього моменту ОСОБА_3 почав її умисно незаконно зберігати при собі, без мети збуту.

У подальшому, 09 червня 2025 року у період часу з 18:13 по 18:22 біля будинку №3/15 по вулиці Загорівській у місті Києві, уповноваженою особою ВД Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, у ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст.298-2 КПК України, у ОСОБА_3 виявлені та вилучені 2 зіп-пакети, які містять всередині психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,226 грам, яку ОСОБА_3 , будучі засудженим 08.04.2025 за ч.1 ст.309 КК України, умисно незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст.309 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та пояснив, що вчинив його за обставин, викладених в обвинувальному акті та встановлених в судовому засіданні. Повідомив, що в 2024 році почав епізодично вживати «канабіс» та «амфетамін», які замовляв за допомогою мобільного телефону через «Телеграм», та після оплати, отримував координати «закладки» на місцевості, де знаходив вказані наркотичні засоби та психотропні речовини. Приблизно в березні-квітні 2025 року працівники поліції вилучали у нього «амфетамін», в зв`язку з чим його було притягнуто до кримінальної відповідальності, проте він не розпочав відбувати покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки не отримував виклики до відповідної установи. На початку червня 2025 року він у вказаний спосіб здійснив замовлення для власного вживання приблизно 0,5 грам «амфетаміна» та невелику кількість «канабіса», за що оплатив приблизно 15000 гривень. 09.06.2025 у вечірній час, за отриманими координатами та фотознімками, неподалік від місця свого проживання, у баку для сміття, він знайшов «закладку», в якій виявив 2 (два) зіп-пакети з порошкоподібною речовиною та паперовий пакет з канабісом, які поклав у власну сумку та зберігав для власного вживання. Через нетривалий час він був затриманий працівниками поліції, яким добровільно повідомив вказані обставини та у нього було вилучені вказані речовини. Щиро розкаявся у вчиненні вказаного правопорушення та запевнив суд, що не вживає психотропні речовини та наркотичні засоби.

Прокурор, захисник та обвинувачений в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в зв`язку з чим обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів щодо його особи.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції не має, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а тому визнання обвинуваченим винуватості є цілком виправданим.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, в межах обраного обсягу та порядку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що останній на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про винну особу.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, а саме: має сім`ю та постійне місце проживання, працює за наймом, усвідомив неправомірність вчиненого діяння і критично оцінює скоєне, проте, вчинив даний злочин через 2 (два) місяці після засудження за аналогічне кримінальне правопорушення, при цьому не розпочавши відбування покарання, суд призначає ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах статті кримінального закону, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого, а також попередження можливості вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до положень статті 72 КК України, якою визначені правила складання покарань, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення: 1 (одному) дню позбавлення волі відповідають 2 (два) дні пробаційного нагляду.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 08.04.2025, яким його засуджено до покарання у виді пробаційного нагляду, який не виконано, вчинив дане кримінальне правопорушення, суд, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного новим вироком, частково у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, з урахуванням положень ст.72 КК України, приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов та заходи забезпечення кримінального провадження - відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України, а саме: з ОСОБА_3 підлягають стягненню процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-25/35499-НЗПРАП від 12.06.2025) в сумі 3565,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 382, 374, 376, 382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі рахувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: спецпакет №6112669, в якому знаходяться речовини: канабіс - 0,62гр., амфетамін - 0,266гр., - знищити. (квитанція №544/SHEV_NARK/2025/133010/1)

Речові докази: 1 (один) флеш носій «micro SD диск» з відеозаписом від 09.06.2025 в період часу з 17:20 до 18:22, про затримання ОСОБА_3 , в порядку ст.298-2 КПК України, - зберігати у справі.

Речові докази: особисті речі, вилучені під час обшуку, повернуті ОСОБА_3 ,- залишити останньому.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта в сумі 3565 (три тисячі п`ятсотшістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1