Провадження № 1-кс/201/5182/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 26.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000658 від 26.04.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Соборного районного суду міста Дніпра зі скаргою постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 26.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000658 від 26.04.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України, у якій просить: скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 26.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 383 України, винесену 26.11.2025 року слідчим слідчого відділу відділення поліції Дніпровського районного управління поліції 1 Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 ; направити матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного ре досудових розслідувань за № 0000658 від 26.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, до слідчого відділу відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління полі Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, для відновлення досудового розслідування.

В обґрунтування поданої скарги скаржниця зазначає, що слідчим слідчого відділу відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції 1 Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області слідчим ОСОБА_5 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 26.04.2024 року від 26.04.2024 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України, за фактом невиконання судового рішення. 26.11.2025 року слідчим ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000658 від 26.04.2024 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України. Як зазначено скаржницею, 01.12.2025 року, перебуваючи на особистому прийомі у керівника ДРУП 1 ГУНП в Дніпропетровській області, їй було надано постанову про закриття кримінального провадження №0000658 від 26.04.2024 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України, про що свідчить розписка від 01.12.2025 року з відміткою про отримання. На думку скаржниці, вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000658 від 26.04.2024 року за частиною 1 статті 382 КК України, було проведено не повно, упереджено, не об`єктивно та з грубим порушенням процесуальних норм КПК України, що свідчить про незаконність та необґрунтованість винесеної слідчим СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області постанови про закриття кримінального провадження.

Скаржниця у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просила розглянути скаргу без її участі та задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржниці з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, якою просив розглядати скаргу без його участі, так як через нагальну виробничу необхідність (проведення слідчих розшукових дій) не має змоги бути присутній під час судового засідання, проти задоволення скарги ОСОБА_3 заперечує, власну позицію аргументує тим, що під час досудового розслідування в повному обсязі було досліджено всі обставини можливого невиконання рішення суду, яке вступило в законну силу, що зумовлюється матеріалами кримінального провадження. Крім того, зазначив, що 23.09.2024 року було винесено постанову про зміну процесуального статусу особи заявниці ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в органу досудового розслідування правових підстав для визнання потерпілою ОСОБА_3 немає. Жодних документів, показань або свідчень, заявником надано не було, які могли б підтвердити факт завданих збитків, тобто фізичної або майнової шкоди, тому й було прийнято рішення про зміну процесуального статусу на «свідок».

Відповідно до ст. 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї документи, приходить до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0000658 від 26.04.2024, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 26.11.2025 про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження № 0000658 від 26.04.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що заява надійшла від ОСОБА_3 за фактом того, що перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_6 , вони разом з 2008 року по 2012 рік будували будинок на земельній ділянці, яку ОСОБА_6 успадкував від свого батька ОСОБА_7 , останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 жовтня 2019 року у справі № 201/12419/18 залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 існує спір щодо поділу майна. 19.09.2019 року ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовом про визнання об`єкта незавершеного будівництва спільною сумісною власністю з визначенням реального розміру частки у спірному об`єкті, виділення частки в натурі, визнання права забудовника, усунення перешкод в користуванні об`єктом незавершеного будівництва до ОСОБА_6 , третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Суд виходячи з прописаних позивачем ОСОБА_3 вимог виходить з рішенням про наступне, що до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/10657/19 про визнання об`єкта незавершеного будівництва спільною сумісною власністю з визначенням реального розміру частки у спірному об`єкті, виділення частки в натурі, визнання права забудовника, усунення перешкод в користуванні об`єктом незавершеного будівництва накласти арешт на недобудовану будівлю з усіма спорудами, розташовану у АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам вчиняти певні дії щодо відчудження, дарування, передачу в оренду, передачу в заставу за договорами та розписками, якими користується та розпоряджається одноособово ОСОБА_6 . Разом з тим, перелік подальших правочинів, що були здійснені відносно земельної ділянки та з усіма спорудами, розташованими у АДРЕСА_1 , вчинені були братом ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , й базуються на тому, що вони були реалізовані через те, що проводились вже з будівлею, яка є об`єктом закінченого будівництва та готового до експлуатації, що не регламентується ухвалою від 17.09.2019 року Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у справі №201/10657/19 про накладення арешту на недобудовану будівлю з усіма спорудами, розташовану у АДРЕСА_1 . При цьому ж, введення в експлуатацію будинку було забезпечено на ділянку, якою не розпоряджається та не користується одноособово ОСОБА_6 . Таким чином, в діях ОСОБА_6 відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України, що унеможливлює притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Отже, в ході досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, що зумовлює факт того, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України. В ході досудового розслідування було проведено допити осіб, які фактично є сторонами по цивільній справі №201/10657/19, тобто допит позивача ОСОБА_3 , якій визначено процесуальний статус «свідок» по кримінальному провадженню та допит відповідача ОСОБА_6 , який є свідком по кримінальному провадженню, отримано в ході тимчасового доступу завірену копію розписки ОСОБА_6 про ознайомлення з ухвалою суду, якою було накладено арешт, та підтверджено факт про відсутність ознайомлень, розписок з-боку брата ОСОБА_8 , який ввів житловий будинок в експлуатацію. Підсумовуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, що зумовлює факт того, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Суд приходить до висновку про недотримання слідчим вимог ст.110 КПК України при винесенні постанови від 26.11.2025 року, що є порушенням змісту та форми загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України.

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальному процесуальному законодавстві України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, неповнота досудового розслідування полягає в тому, що слідчим не перевірені доказами і не спростовані фактичні обставини, викладені в заяві скаржника, не в повному обсязі проведені слідчі дії.

Отже, на думку слідчого судді, в ході досудового розслідування слідчим допущена істотна неповнота, усунення якої потребує застосовування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування і виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, а слідчим без дослідження всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, передчасно було прийнято рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прийнята постанова є передчасною і такою, що винесена без дотримання вимог ст.ст. 9,91-94,110,284 КПК України, а досудове розслідування, що проведене слідчим не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених представником скаржника.

Тому, вимога скаржниці щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Що стосується вимог скаржниці про направлення матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 26.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, до слідчого відділу відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції 1 Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, для відновлення досудового розслідування, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Крім того, в частині 1 ст. 36 та в частині 5 ст. 40 КПК України закріплено, що прокурор і слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак, вказана вище вимога задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на положеннях КПК України в межах розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, оскільки вимога скаржниці щодо відновлення досудового розслідування не підлягає задоволенню з огляду на те, що скасування слідчим суддею постанови про закриття кримінального провадження є достатнім для продовження досудового розслідування.

Згідно вимог 18) ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись п. 18) ч.1 ст. 3, ст.ст.2,7,110, 117,284, 303, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 26.11.2025 про закриття кримінального провадження №0000658 від 26.04.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 26.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000658 від 26.04.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України скасувати.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1