Справа № 594/875/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання, що надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драганівка Чемеровецького району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, солдата військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, 03.09.2025 р. засудженого Борщівським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування такого з іспитовим строком на 1 рік,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, -

в с т а н о в и в :

10 грудня 2025 року до Борщівського районного суду Тернопільської області від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 надійшло клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, оскільки 03.03.2025р. солдат ОСОБА_3 , курсант навчального взводу навчальної роти школи базової загальновійськової підготовки в/ч НОМЕР_1 самовільно залишив військову частину та згідно наказу командира від 12.05.2025р. виключений зі списків особового складу частини. Станом на грудень 2025 року ОСОБА_3 до військової частини не повернувся. По факту самовільного залишення місця служби 18 березня 2025р внесено відомості до ЄРДР № 0001537.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що таке підлягає поверненню ініціатору, оскільки подано до суду без дотримання вимог, встановлених законом.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку ( пункти 8,9-3 частини першої статті 537).

Статтею 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань,передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Як слідує з даних справи № 594/875/25 вироком Борщівського районного суду від 03 вересня 2025 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один) рік, з покладенням відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обовязку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

06 жовтня 2025 року вирок відносно ОСОБА_3 набрав законної сили та був направлений для виконання у військову частину НОМЕР_1 07 жовтня 2025р.

За відсутності адресата розпорядження про виконання вироку в/ч отримано не бло, повернено до суду.

27 жовтня 2025р. розпорядження про виконання вироку направлено для виконання у сектор пробації за місцем реєстрації/проживання ОСОБА_3 та згідно повідомлення начальника Кам`янець-Подільського районного сектору № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області від 05.11.2025р. вирок отримано та прийнято до виконання.

Відомості про те, що ОСОБА_3 знятий з обліку органом пробації за місцем проживання до суду не надходили такі у матеріалах справи відсутні.

Більше того, у клопотанні, яке надійшло суду командир військової частини вказує на те, що копія вироку, яка надійшла до в/ч, до виконання не може бути прийнята.

Що в свою чергу суперечить вимогам Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.09.2020 року №337, - Порядком відмова від прийняття вироку до виконання не передбачена.

Відповідно до Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.09.2020 року №337, ст. 1 пункту 4 розділу IV Порядку виконання уповноваженим органом з питань пробації судового рішення та указу Президента України про помилування, у разі зміни засудженими особами місця проживання до уповноваженого органу з питань пробації за новим місцем проживання у триденний строк надсилається запит про перевірку факту прибуття та проживання засудженої особи за новою адресою. Уповноважений орган з питань пробації за новим місцем проживання у десятиденний строк здійснює таку перевірку і в разі позитивного результату робить запит на особову справу, після отримання якої у триденний строк надсилає підтвердження про її отримання.

З огляду на що слід дійти висновку, що у даному випадку Борщівський районний суд Тернопільської області не є тим судом, до повноважень якого входить вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання.

Крім того, відповідно до Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.09.2020 року №337, на кожного військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, після поставлення на обліку військовій частині (установі) заводиться особова справа.

До особової справи долучаються: вирок суду, яким військовослужбовця засуджено за вчинення кримінального правопорушення та звільнено від відбування покарання з випробуванням; аркуш ознайомлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, зі своїми правами та обов`язками, порядком відбування покарання з випробуванням, відповідальністю за порушення встановлених вимог; індивідуальний план роботи із військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, у якому передбачається здійснення контрольних, соціально-виховних заходів, надання за потреби консультативної та психологічної допомоги тощо; документи, що підтверджують здійснення контролю за поведінкою військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням (рапорти, пояснення, аркуші індивідуально-профілактичних бесід тощо); документи, що підтверджують виконання або невиконання військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього судом; інформація про вчинені військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, правопорушення та застосовані до нього заходи дисциплінарного впливу.

В порушення вимог зазначеного вище Порядку, на адресу суду особова справа відносно засудженого ОСОБА_3 не надходила, що позбавляє суддю можливості перевірити обставини, на які посилається командир в/ч у своєму клопотанні.

Що в свою чергу дає підстави дійти висновку, що у випадку з ОСОБА_3 командир військової частини НОМЕР_1 діє не у відповідності до норм чинного законодавства, всупереч останнім, зокрема, не у спосіб, що встановлений законом.

В зв`язку з чим, приходжу до висновку, що подання підлягає поверненню ініціатору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 - повернути ініціатору.

Суддя: