Справа № 144/1710/25
Провадження № 1-кс/144/472/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2025 с-ще Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в с-щі Теплик клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, в межах кримінального провадження № 0000123 від 10.10.2025 року,

в с т а н о в и л а :

25 листопада 2025 року слідча СВ відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з визначенням розміру застави відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівка Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, несудимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, та незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинених повторно.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також на те, що в даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, який підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років;

-ризик знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, який підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває та ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може вживати заходів для знищення, переховування наркотичних засобів, які зберігає не за місцем свого проживання, а також вживати заходів, щодо переховування належного йому майна, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України, передбачає конфіскацію майна;

-ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває та вживаються заходи щодо встановлення каналів постачання ОСОБА_7 наркотичних засобів, які він, в подальшому, збував. Перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може вживати заходів щодо попередження своїх співучасників та знищення слідів для уникнення кримінальної відповідальності;

-ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , який підтверджується тим, що за короткий проміжок часу останній вчинив декілька злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, а також під час проведення обшуку за місцем його проживання виявлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, що свідчить про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними», постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено, у невстановлені досудовим розслідуванням точні дату, час та місці, але не пізніше 08.11.2025, придбав речовину рослинного походження масою не менше 10,5 г, що є наркотичним засобом - «канабісом», який розпочав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Після цього, достовірно знаючи, що придбана ним речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, умисно, незаконно, з метою подальшого збуту, реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел на збут наркотичних засобів, попередньо домовився із ОСОБА_8 (особою зі зміненими анкетними даними) про продаж останньому наркотичних засобів за 1000 грн, які ОСОБА_8 мав передати під час зустрічі, а ОСОБА_7 збути останньому наркотичний засіб.

У подальшому, 08.11.2025 близько 14 години 50 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попередньою домовленістю, зустрілися за адресою: АДРЕСА_1 , де під час зустрічі ОСОБА_7 збув ОСОБА_8 речовину рослинного походження масою 10,22 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «канабісом», який знаходився у поліетиленовому пакеті, та речовину рослинного походження масою 0,28 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «канабісом», який знаходився у паперовому згортку, за що отримав грошові кошти в сумі 1000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними», постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, маючи прямий умисел, направлений на придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено, у невстановлені досудовим розслідуванням точні дату, час та місці, але не пізніше 23.11.2025 повторно придбав речовину рослинного походження масою близько 11 г, що є наркотичним засобом «канабісом», який розпочав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Після цього, достовірно знаючи, що придбана ним речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, умисно, незаконно, з метою подальшого збуту, реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел на збут наркотичних засобів, попередньо домовився із ОСОБА_8 (особою зі зміненими анкетними даними) про продаж останньому наркотичних засобів за 1000 грн, які ОСОБА_8 мав передати під час зустрічі, а ОСОБА_7 збути останньому наркотичний засіб.

У подальшому, 23.11.2025 близько 16 години 20 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попередньою домовленістю, зустрілися за адресою: АДРЕСА_1 , де під час зустрічі ОСОБА_7 повторно збув ОСОБА_8 речовину рослинного походження масою близько 11 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «канабісом», який було поміщено до поліетиленового пакету, за що отримав грошові кошти в сумі 1000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів та одночасно визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечили і просили обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт по місцю проживання.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, враховуючи думку прокурора, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_7 отримав о 10 год. 15 хв. 25 листопада 2025 року.

Встановлено, що згідно витягу з кримінального провадження №0000123 повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено 10.10.2025 року до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками злочину, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

24 листопада 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення зазначених злочинів та наявність обгрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованих йому злочинів доводиться:

-протоколами огляду грошових коштів та покупця від 08.11.2025 та 23.11.2025;

-протоколами огляду місця події від 08.11.2025 та 23.11.2025;

-висновками судових експертиз матеріалів, речовин та виробів;

-протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 08.11.2025;

-протоколом затримання особи ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 307 КК України від 23.11.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджується матеріалами досудового розслідування, а також тим, що ОСОБА_7 неодружений, не має стійких соціальних зв`язків, постійного доходу, вчинив тяжкий злочин.

Крім того, слід взяти до уваги те, що у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховую вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурором та слідчим доведено необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема надані ними докази свідчать про наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вживати заходів щодо попередження своїх співучасників та знищення слідів злочину, а також продовжити свою злочинну діяльність. Доведено також і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання суду цілодобовий домашній арешт не забезпечить належної поведінки підозрюваного та запобігання існуючим ризикам, оскільки ОСОБА_7 не працює, постійного доходу не має, неодружений, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків та про можливість у випадку перебування на волі продовжити свою злочинну діяльність зі збуту наркотичних речовин.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Заперечення підозрюваного та його захисника проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прохання застосування щодо ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та жодним чином не обгрунтовані.

Оцінюючи вищевказані обставини, беручи до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, суд вважає, що наявні достатні підстави для застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з визначенням розміру застави на суму сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 183 КПК України визначено розмір застави, достатній для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120 грн.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівка Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, несудимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням розміру застави на суму сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_7 з 25 листопад 2025 року до 22 січня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Одночасно визначити заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Теплицького районного суду Вінницької області.

У разі внесення застави, на підозрюваного покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя