Справа № 163/2512/25
Провадження № 1-кп/163/92/26
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000382 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший солдат ОСОБА_4 , оператор І відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_2 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06 серпня 2025 року №231 на посаду оператора І відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_2 вважається таким, що з 06 серпня 2025 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою.

Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, всупереч вимог вищевказаних нормативно-правових актів військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 вчинив умисний злочин проти правосуддя за наступних обставин.

Постановою Київського районного суду м. Харкова у справі №953/7097/25 від 06.08.2025 року, яка набрала законної сили 19 серпня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В подальшому, ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконувати вказану постанову в частині позбавлення права керування транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, та продовжував керувати транспортним засобом.

Так, ОСОБА_4 03 вересня 2025 року об 11 год. 50 хв., в порушення п.2.1 Правил, не маючи права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», р.н.з. НОМЕР_3 , по вулиці Володимирській, 3, в місті Любомль Ковельського району Волинської області, де на підставі п. 1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, чим порушив постанову Київського районного суду м. Харкова у справі №953/7097/25 від 06.08.2025 року, яка набрала законної сили 19 серпня 2025 року.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно не виконував постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю та підтвердив обізнаність із постановою Київського районного суду м. Харкова про позбавлення права керування транспортними засобами. Показав, що порушив цю заборону, оскільки мав доставити військовослужбовцям зібрані волонтерами продукти харчування. Крім того, обвинувачений повідомив, що повністю погоджується з фактичними обставинами справи та не бажає їх оспорювати.

За таких обставин, при згоді сторін кримінального провадження суд дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України і дійшов висновку про повну доведеність винуватості ОСОБА_4 у невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також судом враховується посередня характеристика обвинуваченого за місцем проживання та позитивна характеристика за місцем служби, його вперше притягнення до кримінальної відповідальності, визнання вини, те, що останній проходить військову службу та має стабільне джерело доходу, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч.1 ст. 382 КК України, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речовий доказ:

- DVD-R диск із серійним номером UCJ401033501Д02, на якому наявні відеозаписи, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000382,- залишити у матеріалах цього провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1