Справа № 462/8353/14-к
провадження 1-кп/462/18/25
У Х В А Л А

03 жовтня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3,4 ст. 190 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, 4 ст. 190 КК України.

30.04.2025р. захисник ОСОБА_5 повторно звернулась із клопотанням про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи щодо ОСОБА_4 , на вирішення якої просила поставити такі питання: чи страждає ОСОБА_4 на теперішній час будь-яким психічним розладом і чи здатний він за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? Чи страждав ОСОБА_4 у період часу з липня по серпень 2014р. будь-яким психічним розладом і чи був він здатним за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? Чи потребує ОСОБА_4 , застосування примусових заходів медичного характеру? Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 звертався на консультацію до лікаря психіатра консультативної поліклініки, допитана свідок ОСОБА_10 повідомила обставини, які свідчать про порушення психічного стану здоров`я обвинуваченого, мати якого страждає на психічні розлади.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали клопотання, просили суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання через його необґрунтованість. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поклались на розсуд суду, потерпілий ОСОБА_9 підтримав позицію прокурора.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.332КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України експертиза призначається щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності. Отже, передумовою для залучення експерта та призначення експертизи є встановлення обставин, закріплених статтею 242 КПК України.

Згідно з п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30.05.1997, судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності. Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи в момент вчинення протиправного діяння або в процесі провадження у справі, а так само при укладенні цивільно-правової угоди. Судово-психіатрична експертиза обов`язково призначається для визначення психічного стану обвинуваченого за наявності у справі даних, які викликають сумнів щодо його осудності.

Суд зазначає, що 28.03.2025р. захисником було подано клопотання про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи щодо ОСОБА_4 , яке судом розглянуто то ухвалою від 09.04.2025р. в його задоволенні відмовлено. Натомість, захисник повторно звернулась із аналогічним клопотанням, навівши розширене тлумачення діагнозу обвинуваченого та не обґрунтувавши наявність відомостей, які викликають сумнів щодо осудності обвинуваченого ОСОБА_4 . Щодо покликання на покази свідка ОСОБА_10 , то суд не бере такі до уваги, оскільки вказаний свідок не повідомляла відомостей щодо психічного стану обвинуваченого до, під час чи після вчинення вмінених йому діянь, а відомості щодо наявного у матері обвинуваченого будь-яких психічних розладів у справі відсутні.

Відтак, суд вважає, що клопотання захисника є необґрунтованим, належним чином не вмотивованим, у ньому відсутні обставини, які б свідчили про необхідність призначення експертизи, будь-яких нових даних щодо психічного стану обвинуваченого, які б не були враховані судом при постановленні ухвали від 09.04.2025р., захисником не надано, а доводи клопотання фактично зводяться до незгоди із прийнятим судом рішенням за результатами розгляду клопотання від 28.03.2025р. Будь-яких ґрунтовних доводів щодо сумнівів в осудності ОСОБА_4 не наведено та не доведено, а тому суд не знайшов достатніх підстав для призначення відповідної експертизи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 372 КПК України, суд

постановив:

в задоволенні клопотання про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1