н/п 1-кп/953/1112/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, освіта вища, не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, не є особою з інвалідністю або військовослужбовцем, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий 09.05.2025 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.125 КК України до 150 год. громадських робіт.
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
встановив:
09 травня 2025 року ОСОБА_3 вироком Київського районного суду м. Харкова визнаний винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та йому призначене покарання у виді 150 год. громадських робіт.
Однак, ОСОБА_3 будучи працездатним, маючи змогу працювати та відбувати призначене Київським районним судом м. Харкова покарання умисно, ігноруючи вирок суду, з метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов`язки, пов`язані із відбуттям призначеного покарання, згідно табелю виходу на роботу з 01.09.2025 по 20.10.2025 не вийшов на відпрацювання покарання: 06.09.2025, 08.09.2025, 09.09.2025, 10.10.2025, 11.09.2025, 12.09.2025, 13.09.2025, 15.09.2025, 16.09.2025, 17.09.2025, 18.09.2025, 19.09.2025, 20.09.2025, 22.09.2025, 23.09.2025, 24.09.2025, 25.09.2025, 26.09.2025, 27.09.2025, 29.09.2025, 30.09.2025, 01.10.2025, 02.10.2025, 03.10.2025, 04.10.2025, 06.10.2025, 07.10.2025, 08.10.2025, 09.10.2025, 10.10.2025, 11.10.2025, 13.10.2025, 14.10.2025, 15.10.2025, 16.10.2025, 17.10.2025, 18.10.2025, 20.10.2025 до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області не з`явився, чим ухилився від їх відбування.
Такі дії, ОСОБА_3 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання у виді 150 год. громадських робіт та відповідно до ст.40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.
Отже, під час перебування на обліку у Київському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, ОСОБА_3 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у період з 01.09.2025 по 20.10.2025, будучи попередженим про наслідки не відбування, призначеного судом покарання у виді громадських робіт, систематично не виходив на відпрацювання громадських робіт, допустив прогули та фактично не відпрацював 150 год. з призначеного йому вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.05.2025 покарання, тобто ухилився від його виконання.
Своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КПК України, тобто, ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Прокурор звернувся із клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 підписаної в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Як передбачено ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у п`ятиденний строк з моменту отримання без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Відповідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за ч.2 ст.389 КК України повністю доведена та кваліфікує його дії за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 має вищу освіту, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, не є особою з інвалідністю або військовослужбовцем, судимий 09.05.2025 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.125 КК України до 150 год. громадських робіт.
При обранні виду та міри покарання, відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність, у виді обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Згідно з п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи із співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.
Виходячи із вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України, не відбута ОСОБА_3 частина покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.05.2025 становить 150 годин громадських робіт, що відповідає 18 дням обмеження волі.
Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_3 після постановлення 09.05.2025 Київським районним судом м. Харкова вироку, до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд призначає остаточне покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного за цим вироком суду покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст. 369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.05.2025, згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.72 КК України виходячи із співвідношення, що 150 годинам громадських робіт відповідає 18 дні обмеження волі, та остаточно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити до відбування покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 18 (вісімнадцять) днів.
Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1