Справа № 694/2443/25 провадження № 1-кс/694/1050/25 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.2025 року м. Звенигородка
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України просить розглянути клопотання про арешт майна підозрюваної ОСОБА_5 без повідомлення підозрюваної з метою недопущення його відчуження та забезпечення арешту майна.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, щоОСОБА_5 , 24.02.2024 маючи доступ до домоволодіння ОСОБА_6 , за яким здійснювала догляд та допомагала по господарству і у побуті, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, де зберігалися його банківські картки та мобільний телефон, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи мету незаконного збагачення та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи сім картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 та є його банківським номером телефону як клієнта АТ «ПриватБанк», що прив`язаний до його банківських рахунків, з корисливих мотивів умисно, таємно встановила дану сім картку оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 на власний мобільний телефон марки «Xiaomi» «Redmі 9A», серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , та в подальшому інсталювала на власному мобільному телефоні додаток до автоматизованої системи відділеного доступу Інтернет банкінгу «Приват24», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом і відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, та порушуючи процедуру отримання дозволу і проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу, якою являлась банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_5 , не санкціоновано втрутилась в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме увійшла від імені ОСОБА_6 до його особистого кабінету в додатку Інтернет-банкінгу «Приват 24», отримавши таким чином доступ до банківської картки AT «Приватбанк» № НОМЕР_5 та не
санкціоновано, без його дозволу і відома, з метою подальшого безперешкодного доступу до його банківського рахунку та викрадення грошових коштів, які знаходились на його банківському рахунку, зайшла в налаштування банківської картки № НОМЕР_5 і змінила PIN-код на власну придуману нею особисто комбінацію із чотирьох цифр.
Крім того, ОСОБА_5 , 15.03.2024 з 13:04 по 13:07, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи ціль на незаконне збагачення та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи власний мобільний телефон марки «Xiaomi» «Redmі 9A», серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім-картою потерпілого ОСОБА_6 ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , порушуючи процедуру отримання дозволу і проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу, якою являлась банківська картка «Приватбанку»
№ НОМЕР_6 несанкціоновано, повторно втрутилась в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме увійшла від його імені ОСОБА_6 до його особистого кабінету в додатку Інтернет-банкінгу «Приват 24», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом і відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, отримавши таким чином доступ до банківської картки AT «Приватбанк» № НОМЕР_6 .
Крім того, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою незаконного заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи авторизаційні дані (логін та пароль) для входу у мобільний додаток «Приват 24», зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , та власний мобільний телефон, 15.03.2024 вчинила незаконні дії з електронними документами на переказ потерпілого, а саме: здійснила два перекази без згоди та відома потерпілого грошових коштів, а саме: о 13 год. 04 хв. 15.03.2024 в сумі 30 050 грн. та о 13 год. 07 хв. 15.03.2024 в сумі 18 050 грн., а всього на суму 48 100 грн. із належного останньому карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 на рахунок іншої банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 (банківський рахунок НОМЕР_7 ), належної потерпілому ОСОБА_6 , яку ОСОБА_5 викрала, чим підробила електронні документи на переказ на суму 48 100 грн.
Разом з тим, ОСОБА_5 , викравши банківську картку потерпілого ОСОБА_6 , несанкціоновано втрутившись в роботу автоматизованих систем, здійснивши, шляхом підробки документів, переказ грошових коштів в сумі 48 100 грн. із належного ОСОБА_6 карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 на рахунок належної йому іншої банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, запроваджений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затверджений Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX, Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року№ 3564-IX, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_6 , маючи можливість безперешкодно використовувати його банківську картку № НОМЕР_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, діючи таємно та цілеспрямовано, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи персональний PIN-код вказаної банківської картки, без відома потерпілого ОСОБА_6 , у власних інтересах, повторно здійснила крадіжку його грошових коштів шляхом зняття готівки, а саме: 15.03.2024 о 17 год. 19 хв. в сумі 20 000 грн.; 15.03.2024 о 17 год. 21 хв. в сумі 20 000 грн.; 15.03.2024 о 17 год. 23 хв.
в сумі 8 000 грн.; 15.03.2024 о 17 год. 24 хв. в сумі 700 грн., на загальну суму 48 700 грн.,
користуючись банкоматом АТ «ОЩАДБАНК», розташованим за адресою: вулиця Захисників України, 15 в місто Тальне, Звенигородського району Черкаської області, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Тальне, Звенигородського району Черкаської області, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, маючи доступ до банківської картки АТ КБ «Приватбанк»
Крім того, маючи доступ до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , належної ОСОБА_6 , з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, внаслідок несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем, умисно, протиправно, усвідомлюючи незаконність заволодіння коштами потерпілого, 01.03.2024 о 21 год. 10 хв. за допомогою банкомату АТ «Райффайзен банк» ATM8404, розташованого за адресою: вулиця Захисників України, 10, місто Тальне, Звенигородського району Черкаської області, з використанням банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 яка належить потерпілому, здійснила операцію зі зняття грошових коштів із вказаної банківської картки в сумі 200 грн., якими остання таким чином розпорядилася як майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.
Крім того, маючи доступ до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , належної ОСОБА_6 , з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, внаслідок несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем, умисно, протиправно, усвідомлюючи незаконність заволодіння коштами
банківської картки в сумі 20 000 грн., якими остання таким чином розпорядилася як майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.
Крім того, маючи доступ до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , належної ОСОБА_6 , з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, внаслідок несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем, умисно, протиправно, усвідомлюючи незаконність заволодіння коштами потерпілого, 23.03.2024 о 16 год. 16 хв. за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк» CACS6315, розташованого за адресою: вулиця Соборна, 22, місто Тальне Звенигородського району Черкаської області з використанням банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , яка належить потерпілому, здійснила операцію зі зняття грошових коштів із вказаної банківської картки в сумі 1 000 грн., якими остання таким чином розпорядилася як майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.
Крім того, маючи доступ до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , належної ОСОБА_6 , з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, внаслідок несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем, умисно, протиправно, усвідомлюючи незаконність заволодіння коштами потерпілого, 24.03.2024 о 16 год. 29 хв. за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк» CACS6315, розташованого за адресою: вулиця Соборна, 22, місто Тальне Звенигородського району Черкаської області з використанням банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 яка належить потерпілому, здійснила операцію зі зняття грошових коштів із вказаної банківської картки в сумі 6000 грн., якими остання таким чином розпорядилася як майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.
Крім того, маючи доступ до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , належної ОСОБА_6 , з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, внаслідок несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем, умисно, протиправно, усвідомлюючи незаконність заволодіння коштами потерпілого, 20.04.2024 о 09 год. 49 хв. за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк» CACS6315, розташованого за адресою: вулиця Соборна, 22, місто Тальне Звенигородського району Черкаської області з використанням банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 яка належить потерпілому, здійснила операцію зі зняття грошових коштів із вказаної банківської картки в сумі 7 000 грн., якими остання таким чином розпорядилася як майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.
Крім того, маючи доступ до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , належної ОСОБА_6 , з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, внаслідок несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем, умисно, протиправно, усвідомлюючи незаконність заволодіння коштами потерпілого, 20.04.2024 о 10 год. 31 хв. розрахувалася банківською карткою № НОМЕР_5 на суму 200 грн., оплативши товари за допомогою платіжних терміналів безконтактної дії системи «PayPass» в магазині «Крафт», що розташований за адресою: вул. Захисників України, 81, м. Тальне, Звенигородського району Черкаської області, якими остання таким чином розпорядилася як майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.
Крім того, маючи доступ до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , належної ОСОБА_6 , з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, внаслідок несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; ч. 2 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчинене повторно; ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану; ч. 1 ст. 200 КК України - підробка документів на переказ та за ч. 1 ст. 209 КК України - розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.
31.10.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 361, ч.4 ст. 185, ч.1 ст.200, ч.1 ст.209 КК України.
Санкція ч. 1 статті 209 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років, з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що у випадку доведення вини підозрюваній загрожує безальтернативна міра покарання у виді конфіскації майна.
Враховуючи наведене, виникла потреба у арешті майна підозрюваної ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого санкцією частини 1 статті 209 КК України.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив його задовольнити з мотивів наведених у клопотанні.
Підозрювана ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України не викликалася в судове засідання, оскільки на думку слідчого судді це необхідно з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язков им. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін та без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Дослідивши матеріаликлопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт
майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
31.10.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст.209 КК України.
04.11.2025 рокувід Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло клопотання слідчому судді про накладення арешту на майно, належне підозрюваній ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 209 КК України.
Встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 належить нерухоме майно. Належність такого майна саме підозрюваній підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку, в т.ч. на рухоме чи нерухоме майно.
Частина 2 статті 173 КПК України передбачає що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має
бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 200, ч. 1 ст. 209 КК України, їй було повідомлено про підозру згідно з вимогами КПК України, про що містяться відповідні докази в матеріалах справи, а санкція ч. 1 ст. 209 КК України передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту.
На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,9 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м., що складається з житлового будинку з прибудовами А з сараєм, погребом, вбиральнею, огорожею, хвірткою та водо колонкою;
із забороною відчуження та розпорядження даним майном.
Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1