Справа № 488/3187/25
Провадження № 1-кс/488/338/25 р.
УХВАЛА

23.09.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, дітей не має, працюючого старшим охоронцем магазину Продукти 1162 ТОВ АТБ-МАРКЕТ (м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 312а/1), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 року старший слідчий СВ ВП№3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно клопотання, 31.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України, а саме, за підозрою, 30.07.2025, приблизно о 20:00 годині, у дворі будинку АДРЕСА_3 виникла конфліктна ситуація між присутніми на місці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про яку стало відомо сину ОСОБА_7 ОСОБА_4 , який в цей час перебував неподалік на своєму робочому місці в магазині «АТБ-Маркет» по проспекту Богоявленському, 312-а/1 в місті Миколаєві, де працював охоронцем.

У зв`язку з цим, ОСОБА_4 взяв у свого знайомого ОСОБА_9 револьвер марки ЛАТЕК, споряджений патронами Флобера cal 4 mm, та направився з ним на місце конфлікту до будинку 287 по просп. Богоявленському, передбачаючи можливість застосування даної зброї до учасника конфлікту.

Прибувши за вказаною адресою та побачивши конфліктну ситуацію між своїм батьком та ОСОБА_8 , ОСОБА_4 запропонував останньому відійти з ним в сторону для з`ясування стосунків один на один.

Після цього, приблизно о 20:20, діючи з умислом на спричинення тяжкої та небезпечної шкоди здоров`ю ОСОБА_8 та байдуже ставлячись до можливості настання летальних наслідків своїх протиправних дій, ОСОБА_4 дістав вище вказаний револьвер ЛАТЕК, споряджений патронами Флобера cal 4 mm, та здійснив з нього не менше п`яти пострілів в грудну клітку потерпілого. Після чого, коли ОСОБА_8 повернувся до ОСОБА_4 спиною намагаючись втекти, останній зробив ще кілька пострілів в спину потерпілого. В результаті чого ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального поранення грудної клітки зліва, лівобічного пневмотораксу та вогнепального поранення поперекової області справа.

Здійснюючи вказані постріли з вогнепальної зброї на ураження в зону життєво важливих органів (а саме лівий бік грудної клітки), ОСОБА_4 усвідомлював, що внаслідок таких дій може настати смерть потерпілого, а тому свідомо допускав настання таких наслідків. Тим самим ОСОБА_4 вчинив замах на вбивство ОСОБА_8 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, але не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілому було своєчасно надано медичну допомогу та він залишився живий.

Клопотання прокурор мотивує тим, що 01.08.2025 ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якої спливає 27.09.2025 року, однак до цього часу завершити досудове розслідування не є можливим, у зв`язку з чим просить продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.10.2025 року, строк досудового розслідування до якого продовжено керівником окружної прокуратури м.Миколаєва.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що на теперішній час відсутні об`єктивні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені раніше, зменшилися чи перестали існувати, а саме: переховуватися від суду та органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 та наявність вищевказаних ризиків, передбачених п.п.1, 3,5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання з мотивів, наведених у ньому. При цьому, за позицією прокурора, більш м`які запобіжні заходи, не можуть запобігти заявленим ризикам, в тому числі, такий як цілодобовий домашній арешт, на якому наполягає підозрюваний та його захисник, з огляду на високу ймовірність його переховування з урахуванням суворості покарання, що йому загрожує у разі доведення вини, яке передбачено виключно у виді позбавлення волі, а також у сукупності з даними про особу підозрюваного, зокрема його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, вказуючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у даному злочині, перебуваючи у статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник у задоволенні клопотання просили відмовити або ж обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його зареєстрованого проживання.

Стосовно ризиків, на які посилається прокурор, то вважають їх надуманими, адже ОСОБА_4 не ухилявся від органу досудового розслідування чи суду, у розшуку не був, щодо тиску на потерпілого чи свідків, то він них відсутні будь-які заяви щодо таких дій, а щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то обвинувального вироку щодо нього на даний час немає.

На обгрунтування обрання такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, підозрюваний та його захисник посилались також на те, що ОСОБА_4 одружений та його дружина є особою з ІІ групою інвалідності, яка за станом здоров`я не може працювати та утримання якій надавав до затримання та обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою саме ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_4 вказував про можливість працювати відділено, у разі обрання йому такої міри запобіжного заходу як домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ відділення поліції №3 Миколаївського РУП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження за №0000560 від 30.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.15 ч. 1 ст.115 КК України.

30.07.2025 р. ОСОБА_4 затримано та 31.07.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.15 ч. 1 ст.115 КК України.

01.08.2025 ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м.Миколаєва обрано запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, строк дії якої спливає 27.09.2025 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вказані дії.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої 31.07.2025 р., знайшла своє підтвердження під час вирішення клопотання щодо обрання відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо ризиків, то проаналізувавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, зокрема санкція за ч.1 ст.115 КК України з урахуванням ч.3 ст. 68 КК України передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та виключає можливість застосування положень ст. 75 КК України.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі Москаленко проти України, від 26.07.2001 р. у справі Ілійков проти Болгарії).

Окрім того, ОСОБА_4 хоча і одружений, але з дружиною не проживає, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, інших чинників, які б утримали його від втечі не встановлено, при цьому, висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15ч.1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином, тим паче проти життя людини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку цього діяння, та у сукупності із тяжкістю можливого покарання, в разі доведення вини підозрюваного, вказує на обґрунтованість існування ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Щодо посилання ОСОБА_4 та його захисника про перебування на утриманні ОСОБА_4 його дружини ОСОБА_10 , яка є особою з ІІ групою інвалідності, то в ході судового засідання 01.08.2025 року під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу, ОСОБА_4 вказав, що одружений, однак з дружиною не проживає, а мешкає у найманому житлі в АДРЕСА_2 . Будь-яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_10 перебуває на утриманні ОСОБА_4 стороною захисту надано не було. Самі лише документи щодо їх шлюбу та наявності у ОСОБА_10 інвалідності не вказують на безумовне утримання підозрюваним ОСОБА_10 .

Слідчий суддя також знаходить слушними доводи прокурора про наявність ризику здійснення ОСОБА_4 на потерпілого та свідків, які дали викривальні покази проти нього, тиску з метою зміни показів на свою користь та які можуть піддатись такому тиску з огляду на вчинення, як то слідує з висунутої підозри, ним дій з посягання на життя людини із застосування зброї та кількості здійснених пострілів.

Слідчий суддя також знаходить слушними доводи прокурора про існування ризику вчинення ОСОБА_4 іншого злочину, адже будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 263 КК України, на час розгляду справи судом, ОСОБА_4 знову підозрюється у вчиненні нового особливо тяжкого злочину проти життя людини.

Обставини, які б вказували на те, що дані ризики припинили існувати чи зменшились до ступеня, що дозволяє їм запобігти із застосуванням іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даний час не встановлено.

Такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання та домашній арешт є занадто м`якими та їх застосування не гарантує запобіганню встановленим ризикам і може створити передумови для його переховування. Крім того, за таких обставин ОСОБА_4 отримає можливість незаконно впливати на потерпілого або свідків у кримінальному провадженні. Підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки слідчим суддею не встановлено з огляду на відсутність будь-яких заяв від осіб, які б заслуговували на довіру, про намір взяти підозрюваного на поруки.

При цьому, на думку слідчого судді, посилання захисника на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та роботи, відсутності судимостей, позитивні характеристики, жодним чином не спростовують і не зменшують існування встановлених ризиків.

Стосовно доводів сторони захисту на спростування ризику переховування від суду щодо не вчинення ОСОБА_4 будь-яких спроб укритись та що останній у розшуку не перебував, то слід зазначити, що ОСОБА_4 був затриманий в короткий проміжок часу в день подій за висунутою підозрою.

Щодо доводів захисту про відсутність заяв від потерпілого та свідків про вчинення на них тиску з боку ОСОБА_4 , то слід зазначити, що обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою невілював можливість такого тиску з його боку та був обраний саме для попередження такого ризику у сукупності з іншими.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги тяжкість висунутої підозри у сукупності з обставинами кримінального правопорушення проти здоров`я та життя людини, вчиненого із застосуванням зброї, також приймаючи до уваги особу підозрюваного, який перебуваючи у статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 263 КК України, знову підозрюється у вчинені умисного особливо тяжкого злочину, слідчий суддя доходить висновку, що у даному конкретному випадку, є виправданим продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу, про продовження якого просить прокурор, визначити в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.197 КПК України, тобто до 31.10.2025 року.

Щодо застави, то з урахуванням положень п. 1 ч.4 ст.183 КПК України, у даному випадку приходжу до висновку про можливість такої не призначати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31 жовтня 2025 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника про обрання міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - з дня вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1