Справа № 570/3817/25
номер провадження 1-кп/570/122/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду судове засідання у кримінальному провадженні №0000416 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області, ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 15 січня 2026 року.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачена, її захисник заперечують проти задоволення клопотання прокурора та просять змінити запобіжний захід на домашній арешт. Свою вимогу обгрунтовують тим, що на даний час зникли ризики, які є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: що обвинувачена може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки останні вже є допитаними а судовому засіданні, крім того, вважають, що відпав ризик, що обвинувачена може знищити, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; її дії направлені проти життя та здоров`я особи; за даний злочин передбачено максимальну міру покарання у виді вісьми років позбавлення волі; дії особи являють підвищену суспільну небезпеку.

Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Крім того, ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченою та її захисником на її користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують

Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи, а також вимоги громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченої і виконання процесуальних рішень по справі.

На даний час підстави для збереження відповідного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої у кримінальному провадженні не відпали.

Обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке їй інкримінується кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і меті запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій слід продовжити. ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином і за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, також вона може переховуватися від суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу дає підстави вважати, що остання може вчинити новий злочин.

Враховуючи положення статті 183 КПК України та з урахуванням застережень, що містяться в ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується з думкою прокурора та вважає за доцільне не визначати розмір застави.

Керуючись: ч.3 ст. 331, ч.15 ст. 615 КПК України

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задоволити повністю.

У кримінальному провадженні №0000416 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 05 березня 2026 року без визначення розміру застави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1