Справа №464/8147/25
пр № 1-кс/464/1397/25
УХВАЛА

27 листопада 2025 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна,

встановив:

Старший слідчий СВ Відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000920 від 14.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, було добровільно надано 19.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та долучено до матеріалів кримінального провадження, а саме: чорні спортивні штани із білими полосами марки «Адідас», чорну куртку без маркувальних написів, мобільний телефон марки «Apple Iphone 12» білого кольору із невстановленим імеі та чохлом вишневого кольору, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження.

В обґрунтування клопотання слідчий покликається на те, що у провадженні СВ відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000920 від 14.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що, достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 12.11.2025 приблизно о 14 год. 25 хв., перебуваючи у приміщенні кафе-бару «Енергія», що за адресою: м. Львів, вул. Антоненка-Давидовича 8, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із крісла чоловічу сумку чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_6 , яка матеріальної цінності для останнього не становить, в якій знаходились 40 000 гривень, та документи: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14.12.1998 Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданИЙ 14.03.2017 органом 4610, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_3 , видана 02.07.1999 Державною податковою адміністрацією України, посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_4 , видане 27.11.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_5 , видане 24.11.2023 Управлінням соціального захисту населення Львівської РДА, військовий квиток серії НОМЕР_6 , виданий 11.11.2004 Пустомитівським військовим комісаріатом Львівської області, посвідчення водія серії НОМЕР_7 , які були видані на ім`я ОСОБА_6 та ключ від автомобіля марки «Фольсфаген», моделі «Кадді», вартістю 3700 гривень, та з викраденим майном покинув приміщення кафе-бару, після чого розпорядився таким на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 43700 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

19.11.2025 ОСОБА_5 добровільно надав одяг, в якому він був одягнений під час крадіжки сумки 12.11.2025 в приміщенні кафе-бару «Енергія», що на вул. Антоненка-Давидовича, 8, а саме: чорні спортивні штани із білими полосами марки «Адідас», чорну куртку без маркувальних написів, мобільний телефон марки «Apple Iphone 12» білого кольору із не встановленим імеі та чохлом вишневого кольору. Вказані речі було оглянуто та визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що вказані предмети є речовими доказами і мають суттєве значення для проведення досудового розслідування, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просив клопотання задовольнити.

На розгляд клопотання про арешт майна слідча ОСОБА_3 не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутності, щодо накладення арешту на майно не заперечив.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Оглянувши матеріали клопотання, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування слідчим, матеріали кримінального провадження, правову підставу для арешту майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою забезпечення подальшого збереження речових доказів, клопотання необхідно задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання, передбачених ч. 1 ст. 173 КПК України, не встановлено.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 19.11.2025 надав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: чорні спортивні штани із білими полосами марки «Адідас», чорну куртку без маркувальних написів, мобільний телефон марки «Apple Iphone 12» білого кольору із невстановленим імеі та чохлом вишневого кольору, шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування таким майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7