провадження № 1-кп/294/528/25
справа № 294/1906/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Чуднівського районного суду Житомирської області клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України підозрюваного у кримінальному провадженні за №0007491 від 20.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,військовослужбовця в/ч А7788Збройних Сил України, раніше не судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Чуднівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 призваний на військову службу 20.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого проходив військову службу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №211 від 21.07.2025молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду старшого водія 3 автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення, цього ж дня ОСОБА_4 посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Вимогами ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України.

Положення ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.17 Закону України «Поро оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан, це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, діяв на момент вчинення кримінального правопорушення та діє до теперішнього часу.

Згідно з ч. 6 ст.2, п.6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації. Початком проходження служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період,молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України» ст.ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст.2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, 27.07.2025, близько 09 год. 00 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ЗС України молодший сержант ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин самовільно залишив місце служби місце тимчасового зосередження роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , що у АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 07.11.2025, коли прибув до другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що по вул. Перемоги, 54, у м. Житомирі.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У подальшому, в ході досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися на військову службу до Збройних Сил України для продовження проходження військової служби, про що надав також відповідну письмову згоду.

Крім того, отримано згоду командира військової частини НОМЕР_3 про продовження проходження подальшої військової служби підозрюваним ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_3 .

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно надав письмову згоду повернутися для продовження проходження військової служби, а командир військової частини НОМЕР_3 надав письмову згоду на подальше проходження військової служби підозрюваним ОСОБА_4 , прокурор просив суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурором було підтримано клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України з викладених в ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні після роз`яснення йому підозри, наслідків та підстав звільнення від кримінальної відповідальності, клопотання прокурора підтримав у повному обсязі, та клопотав перед судом особисто, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та у зв`язку з цим закрити кримінальне провадження. Пояснив,що він дійсно 27.07.2025 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 ЗС України з особистих причин, але 07.11.2025 року самостійно прибув до другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що по вул. Перемоги, 54, у м. Житомирі, заявив про себе та висловив намір повернутися для продовження проходження військової служби. Свою провину визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся, висловив бажання та намір продовжити військову службу, обіцяв більше порушень не допускати.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Вказаний факт не заперечувався ОСОБА_4 та був визнаний ним під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2, 12 ПП ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №1 - умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК України (зокрема, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 212, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 258, ч. 6 ст. 260, ч. 3 ст. 263, ч. 4 ст. 289, ч. 4 ст. 307, ч. 4 ст. 309, ч. 4 ст. 311, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 401) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

У ч. 5 ст. 407 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

У ч. 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, можебути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням дослідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Положення ст. 401 КК України доповнено приписом ч. 5 шляхом прийняття Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» № 3902-IX від 20.08.2024 року, який набрав законної сили 07.09.2024 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Положеннями Закону України № 3902-IX від 20.08.2024 року передбачено право суду за наявності визначених умов звільнити від кримінальної відповідальності особу, яка обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України.

Вказане свідчить про можливість відмови держави від кримінально-правового переслідування особи, що обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення, за наявності для того відповідних умов. Відповідно це кореспондує прав у особи не зазнавати такого переслідування, якщо наявні умови для звільнення від кримінальної відповідальності. Наведені обставини свідчать про те, що положення Закону України № 3902-IX від 20.08.2024 року пом`якшують становище осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 407, 408 КК України.

Враховуючи, що приписами Закону України № 3902-IX від 20.08.2024 року закон про кримінальну відповідальність було доповнено можливістю звільнення особи від кримінальної відповідальності, то суд приходить до висновку, що вказаний Закон має зворотну дію та поширюється на вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення.

Аналіз ч. 5 ст. 401 КК України дає можливість зробити висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, можливе при дотриманні наступних умов: 1) особа вперше в період дії воєнного стану вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407, 408 КК України; 2) особа добровільно звернулася з клопотанням про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби; 3) наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше в період дії воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності заст.407 та ст. 408 КК України жодного разу не притягався.

Також судом встановлено, що 07.11.2025 року ОСОБА_4 самостійно прибув до другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що по вул. Перемоги, 54, у м. Житомирі,заявив про себе та висловив намір повернутися для продовження проходження військової служби.

Таким чином, судом встановлено, що після вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 добровільно з`явився до правоохоронних органів та повідомив про свій намір повернутися до несення військової служби.

Командир військової частини НОМЕР_3 ЗСУ полковник ОСОБА_6 надав письмову згоду на продовження військової служби молодшому сержанту ОСОБА_4 з наступним призначенням його на посаду стрільця відділення охорони роти охорони військової частини НОМЕР_3 , згідно вимог ч.5 ст. 401 КК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Таким чином, судом встановлено наявність всіх умов, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше в умовах воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся з клопотанням про намір продовжити проходження військової служби, добровільно вжив заходів щодо повернення до військової служби, а командування військової частини надало письмову згоду на проходження ОСОБА_4 військової служби. ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності з цих підстав, а також проти закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України,зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання можливості звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд враховує конкретні обставини та факти вчиненого правопорушення, обставини, що зумовили вчинення ОСОБА_4 правопорушення, тяжкість вчиненого правопорушення, визнання ОСОБА_4 вини у вчиненому правопорушенні, щире каяття щодо своєї поведінки та усвідомлення її суспільної небезпечності, факт добровільного з`явлення ОСОБА_4 до правоохоронних органів, факт добровільного прийняття ОСОБА_4 рішення про повернення до військової служби.

За наведених обставин суд вважає за можливе застосувати право, визначене ч. 5 ст. 401КК України, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Судом встановлено, що процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні. Речові докази в межах кримінального провадження відсутні. Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано, цивільний позов в межах кримінального провадження не подавався.

Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ч. 5 ст. 407, ч.5 ст.401 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 372, 376 КПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за №0007491 від 20.09.2025 року, на підставі ч. 5 ст.401 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження №0007491 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2025 року, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно прийняти/поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , а ОСОБА_4 ,невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою суду законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 для проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 повідомити Чуднівський районний суд Житомирської області та Житомирську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону про прийняття/поновлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі у військовій частини НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 30.12.2025 року о 16 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1