Кримінальне провадження №629/7347/25
Номер провадження 1-кп/629/405/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Царедарівка, Лозівського району Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30.10.2024 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.09.2024, близько 15:00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, прийшов до території домоволодіння розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 , та у нього виник протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення до житла ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, цього ж дня, у той же час, перебуваючи за вищевказаною адресою та в стані алкогольного сп?яніння, ОСОБА_5 бажаючи досягти протиправного результату, спрямованого на порушення недоторканості житла, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, діючи всупереч ст. 30 Конституції України, що гарантує кожному громадянину право на недоторканість житла, протиправно, тобто без добровільної згоди володільця - ОСОБА_6 , переліз через паркан огорожі території домоволодіння за вище зазначеною адресою та пішов в напрямку будинку. ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї свого домоволодіння, побачила ОСОБА_5 , який йшов в напрямку її будинку, після чого вона зайшла в коридор та намагалася зачинити за собою вхідні двері, щоб не впустити до будинку ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_5 підійшов до вхідних дверей житлового будинку, які намагалася перед ним зачинити ОСОБА_6 , та застосовуючи фізичну силу й ігноруючи вимоги останньої не заходити до її будинку, смикнув за двері, відчинив їх, зайшов до коридору будинку, де з метою здолання можливості потерпілої ОСОБА_6 чинити йому супротив у незаконному проникненні до її житла, не менше трьох разів вдарив ОСОБА_6 кулаком в обличчя, спричинивши їй фізичну біль, ухватив її за шию, стискав руками та потім заштовхав до кімнати будинку, зайшов туди сам, де перебував протягом кількох годин після чого залишив будинок та територію домоволодіння ОСОБА_6 .

Крім того, 18.09.2024, близько 15:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає та на той час знаходилась ОСОБА_6 , яка не дозволяла ОСОБА_5 проникнути до її житла та намагалася чинити йому у цьому опір. У ОСОБА_5 , який будучи обуреним діями ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 цього ж дня, у той же час, перебуваючи за вищевказаною адресою та в стані алкогольного сп?яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин, штовхнув ОСОБА_6 на ліжко, а коли вона впала, схватив її обома руками за плечі та одяг і почав бити потиличною частиною її голови об дерев?яне бильце ліжка, здійснивши не менше 10 (десяти) таких ударів. Після цього, ОСОБА_5 на деякий незначний проміжок часу припинив побиття ОСОБА_6 та вона змогла піднятися і залишалася сидіти на ліжку.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 взяв металеву палицю, яка знаходилася у приміщенні будинку та почав наносити нею удари ОСОБА_6 по голові, тулубу, руках. Намагаючись захиститись від ударів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 виставила перед обличчям свою ліву руку по якій ОСОБА_5 наніс не менше 4 ударів металевою палицею.

Внаслідок нанесення вище зазначених ударів, ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_6 закриту черепно-мозкову травму у вигляді забію головного мозку важкого ступеню з формуванням субдуральної гематоми лівої лобово-скронево-тім?яної ділянки з забійною раною в правій скроневій ділянці, закритий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням. За ступенем тяжкості: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забію головного мозку важкого ступеню з формуванням субдуральної гематоми лівої лобово-скронево-тім?яної ділянки з забійною раною в правій скроневій ділянці - це середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження; закритий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням - це середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоровья, так як для зростання переломів необхідно більш як 21 день.

ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушень, викладені в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що події точно не пам`ятає, оскільки його побили на Новий Рік 2025 року та він отримав травму голови. Пам`ятає, що він прийшов до ОСОБА_6 забрати борг в розмірі 5000 грн, переліз через паркан, оскільки ОСОБА_6 , його не впускала у них виник конфлікт, в ході якого він спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена.

Таким чином дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.162 КК України тобто незаконне проникнення до житла особи, вчинене із застосуванням насильства, та за ч.1 ст.122 КК України тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є громадянином України, із середньою спеціальною освітою, не працює, інвалід ІІ групи, невійськовозобов`язаний, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2018 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, змішаний тип дефекту, раніше судимий. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №639 від 07.10.2025 р. встановлено, що ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі органічного розладу особистості Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 виявляв ознаки хронічного психічного захворювання в формі дисоціального розладу особистості та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності, Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він вчинив кримінальні правопорушення, які віднесено до нетяжких злочинів, згідно ч.4 ст.12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд вважає його щире каяття в скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, та вважає, що таке покарання буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, у суду відсутні.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки ОСОБА_5 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.10.2024 року був засуджений за ч.4 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки, а вищевказані правопорушення скоїв до винесення данного вироку, то суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вирок більш суворим за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.10.2024 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання

- за ч.2 ст.162 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити до відбуття ОСОБА_5 у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вирок більш суворим за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.10.2024 року, та остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7