Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3735/25
У Х В А Л А

19.09.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000457 від 23.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту транспортного засобу.

В обґрунтування клопотання зазначає про те, що ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 13.08.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000457 від 23.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України , накладено арешт на 150 доларів США, купюрами номіналом по 50 доларів США (CML00212468C, MB15946642D, PB75164987B), 950 євро купюрами номіналом по 50 євро (UD, EB, WA, RC, WA, SA, SB, YA, X9, EB, PB, UB8, WB, UD, VB, EA, SD, SH, UA), мобільний телефон марки «SAMSUNG GTE-1232B» IMEI: НОМЕР_1 з сімкартою № НОМЕР_2 , з флеш носієм мікро-СД, мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-B11OE», IMEI: НОМЕР_3 , які було вилучено під час проведення обшуку у громадянина ОСОБА_5 на підставі ухвали Виноградівського районного суду від 29.07.2025 року

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 та не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволені клопотання, пояснив, що по даному провадженню триває досудове розслідування.

Вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 ст.174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 13.08.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000457 від 23.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України , накладено арешт на 150 доларів США, купюрами номіналом по 50 доларів США (CML00212468C, MB15946642D, PB75164987B), 950 євро купюрами номіналом по 50 євро (UD, EB, WA, RC, WA, SA, SB, YA, X9, EB, PB, UB8, WB, UD, VB, EA, SD, SH, UA), мобільний телефон марки «SAMSUNG GTE-1232B» IMEI: НОМЕР_1 з сімкартою № НОМЕР_2 , з флеш носієм мікро-СД, мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-B11OE», IMEI: НОМЕР_3 , які було вилучено під час проведення обшуку у громадянина ОСОБА_5 на підставі ухвали Виноградівського районного суду від 29.07.2025 року

Адвокат ОСОБА_4 у клопотанні стверджує, що ОСОБА_5 не має процесуального статусу, також не має жодного відношення до кримінального провадження . Грошові кошти які в ході обшуку були вилучені є його відкладеними грошовими коштами .

Ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі"Ісмаїлов проти росії"від 06.11.2008 року, де зазначались порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

У справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), та у справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто, для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. На слідчого суддю покладено функцію судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК), і він наділений кримінально-процесуальним законодавством повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати

Приймаючи таке рішення суд, серед вищезазначеного враховує, що володілець майна, ОСОБА_5 не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що клопотання слід задоволити частково та передати ОСОБА_5 належне йому майно на відповідальне зберігання,

Керуючись ст.107,132,167,168,170,172,173,174,175 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково

Передати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання 150 доларів США, купюрами номіналом по 50 доларів США (CML00212468C, MB15946642D, PB75164987B), 950 євро купюрами номіналом по 50 євро (UD, EB, WA, RC, WA, SA, SB, YA, X9, EB, PB, UB8, WB, UD, VB, EA, SD, SH, UA), мобільний телефон марки «SAMSUNG GTE-1232B» IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою № НОМЕР_2 , з флеш носієм мікро-СД, мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-B11OE», IMEI: НОМЕР_3 , на які було накладено арешт згідно до Ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.08.2025 року.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копію ухвали вручити (направити) прокурору, слідчому, володільцям майна, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Слідчий суддяОСОБА_1