Справа №195/1333/25
Провадження № 1-кп/195/117/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2025 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000154 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чапаєвка, Пологівського району, Запорізької області, неодруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.06.1998 року вироком Пологівського районного суду Запорізької області за ст.81 ч.3, 43 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільнений 18.05.2000 року умовно-достроково, невідбута частина покарання складає 2 роки 6 місяців;

- 13.05.2002 року вироком Пологівського районного суду Запорізької області за ч.1 ст.115, ч.1 ст.71 КК України до 10 років позбавлення волі; звільнений 23.08.2011 року умовно-достроково, невідбута частина покарання складає 4 місяці 2 дні;

- 06.06.2018 року вироком Пологівського районного суду Запорізької області за ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 ст. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим стоком на 1 рік 6 місяців;

- 08.10.2018 року вироком Пологівського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 06.06.2018 року та остаточно до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 75 ст. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим стоком на 2 роки;

- 03.11.2020 року ироком Оріхівського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 17.03.2021 року вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покарання за вироком від 03.11.2020 року остаточно призначено до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі, 12.01.2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда, на підставі ст.82 КК України, замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке обмеження волі строком 1 рік 11 міс. 22 дні; звільнений 24.09.2024 року умовно-достроково, невідбута частина покарання складає 4 місяці 13 днів обмеження волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

в кінці травня 2025 року, в першій половині доби (точної дати та часу встановити під час досудового розслідування не представилось можливим), громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив біля домоволодіння АДРЕСА_3 , та згадав, що на даний час у вказаному домоволодінні тривалий час ніхто не проживає.

Одразу після чого, у громадянина ОСОБА_4 , який усвідомлював, що в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022 зі змінами, дію якого продовжено на момент вчинення злочину, в порядку передбаченим ст.6 Законом України «Про правовий режим воєнного стану», який є особливим правовим режимом, раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна належного потерпілому ОСОБА_5 , поєднане із проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, громадянин ОСОБА_4 в цей же день, тобто кінці травня 2025 року, в першій половині доби (точної дати та часу встановити під час досудового розслідування не представилось можливим), підійшов зі сторони городу до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілого, переконавшись, що будь-які інші особи за його діями не спостерігають, діючи умисно, таємно, повторно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, перебуваючи в умовах правового режиму воєнного стану, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись відсутністю суцільного паркану зі сторони городу, шляхом вільного доступу проник на територію вказаного домоволодіння, де продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшов до будівлі житлового будинку, де виявив, що стулка вікна, яка веде в приміщення кухні будинку не зачинена, а єдиною перешкодою для проникнення в житло є закріплена на вікні рамка з протимоскітною сіткою.

Діючи послідовно на досягнення єдиного злочинного результату, громадянин ОСОБА_4 , долаючи перешкоду, шляхом вчинення фізичних дій власними руками, від`єднав кріплення та зняв з вікна рамку з протимоскітною сіткою, після чого, поштовхом власної руки повністю відчинив стулку вікна та через утворений віконний отвір проник всередину приміщення житлового будинку, де переміщаючись по кімнатам та коридору, вишукував будь-яке цінне чуже майно, яке можна вкрасти та виявив мультиварку марки MIRTA моделі МС-2209 чорно-сірого кольору, кутову шліфувальну машинку марки STERN моделі AG125A синього кольору, пилу ланцюгову електричну марки GRAND моделі ПЦ-2800 чорно-синього кольору, які викрав, а саме: шляхом вчинення механічних дій, власними руками склав вказані речі в бувший у використанні поліетиленовий мішок білого кольору, який знайшов поруч у кімнаті, і який цінності для потерпілого не представляє, після чого, утримуючи при собі вказане чуже майно у мішку, виніс його із житлового будинку та за межі території вказаного домоволодіння, після чого, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2170/25 від 12.08.2025 року на момент вчинення злочину ринкова вартість викраденого майна склала мультиварки марки MIRTA модель МС-2209, чорно-сірого кольору в сумі 1098,75 грн., кутової шліфувальної машинки марки STERN модель AG125A, синього кольору в сумі 630 грн., пили ланцюгової електричної марки GRAND модель ПЦ-2800 чорно-синього кольору в сумі 2673,75 грн.

Таким чином, своїми злочинними діями громадянин ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4402,50 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що він дійсно в кінці травня цього року в селі Топила підійшов до будинку (точну адресу не пам`ятає) та, через вікно, потрапив всередину будинку. Потім він знайшов та взяв пилу, мультиварку, болгарку, поклав все в мішок і виніс. Всі ці речі він продав. Потерпілому була повернута мультиварка та болгарка. Пила повернута не була, однак він компенсував шкоду потерпілому грошовими коштами. На підтвердження даного факту потерпілим була складена розписка. Обвинувачений просить суд суворо не карати, т.я. висновки для себе зробив. Після закінчення війни, хоче повернутися до матері, яка проживає у Пологівському районі Запорізької області.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява про проведення судового розгляду у її відсутність. Просить призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування при обставинах, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно, поєднане із проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, характеристику, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд керується вимогами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та рецидив злочину.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступне: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості, яке згідно вимог ст.12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу винного, його відношення до скоєного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.п.2,3,10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш суворе покарання особам, скоївшим злочин на грунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш суворе покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялися у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступень тяжкості наслідків, які настали.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, наявність позитивної характеристики, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, і вважає необхідним призначити мінімальну міру покарання у вигляді позбавлення волі, яка передбачена санкцією частини 4 статті 185 КК України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України - звільнивши громадянина ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно громадянина ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.337, 368, 370, 373-374, 376, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

визнати винним громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-мультиварку марки MIRTA моделі МС-2209 чорно-сірого кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 на підставі розписки від 08.08.2025 року - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 (а.с.43);

-шліфувальну машинку марки STERN моделі AG125A синього кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 на підставі розписки від 08.08.2025 року - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 (а.с.43);

-оптичний диск білого кольору з відеозаписом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 18.08.2025 року, який долучений та знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.123).

Стягнути з громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2170/25 від 12.08.2025 року в розмірі 440 (чотириста сорок ) грн. 00 коп.

Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ст.615 ч.15 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

16.09.2025