Справа№ 953/8874/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000952 від 02.06.2025, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні малолітнього сина, 2023 р.н., не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 (т. НОМЕР_1 ).

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2025 приблизно о 16 годині 27 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на жорстоке поводження з твариною, яка відноситься до хребетних, а саме знущання над до цуценям, що мешкало в його квартирі.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з хуліганських мотивів, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині ставлення до тварин, проявляючи жорстокість, порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження» щодо загальних правил поводження з тваринами, що виключають жорстокість.

Так, ОСОБА_4 , діючи активним способом, підняв цуценя за тіло та викинув з балкону власної квартири, що розташована на шостому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , розуміючи, що при падінні з шостого поверху цуценя отримає тілесні ушкодження, чим завдав тварині фізичного болю, страждання та мучення. Після чого, закінчивши свої протиправні дії, ОСОБА_4 зайшов до себе в квартиру.

Від падіння з балкону шостого поверху цуценя отримало травми, внаслідок яких о 10.00 год. 02.06.2025 загинуло. Відповідно до висновку експертів від 11.08.2025 №8171/8172 за результатами проведення комісійної судово-ветеринарної експертизи причиною смерті цуценя є поєднана травма голови та тулуба, що підтверджується розривом капсули та паренхіми печінки та селезінки, масивними крововиливами в грудну та черевну порожнини з гострою крововтратою та травматично-больовим шоком. Між виявленими тілесними ушкодженнями і смертю тварини є прямий необхідний причинно- наслідковий зв`язок. Під час спричинення тілесних ушкоджень тварина перед смертю відчувала фізичний біль, страждання і мучення.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 299 КК України, тобто вчинення жорстокого поводження з тваринами, що належать до хребетних, яке призвело до загибелі тварини, вчинене активним способом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення, що йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював, пояснивши причини та обставини скоєного. Зазначав, що належні висновки для себе зробив, щиро кається у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати ч. 3 ст. 299 КК України, як вчинення жорстокого поводження з тваринами, що належать до хребетних, яке призвело до загибелі тварини, вчинене активним способом.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, дані по особі обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 1974 р.н., раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, має на утриманні малолітнього сина, 2023 р.н., із середньою освітою, зареєстрований та проживає в м. Харкові, не є військовослужбовцем та інвалідом, даних про офіційне працевлаштування до суду не надані.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину, бажанні виправити наслідки вчиненого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не заперечував обставин кримінального правопорушення, що сталися з його провини, надав критичну оцінку своїй протиправній поведінці, висловив жаль з приводу скоєного, зазначив, що після вчиненого перестав вживати алкогольні напої.

Наведене, на думку суду, у повній мірі підтверджує, що обвинувачений дійсно розкаюється у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 передбаченою ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує всі обставини, встановлені судом, та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції інкримінованої статті.

Згідно ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Беручи до уваги наведене, при обранні міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує те, що ним скоєно тяжкий злочин в умовах воєнного стану, всі надані дані по особі обвинуваченого, наведені вище, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, наслідки, що настали, його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання саме в межах санкції статті, що інкриміновано. Підстав для застосування конфіскації тварини суд не вбачає, оскільки тварина загинула.

Також, враховуючи обставини вчиненого, єдиний епізод вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання в умовах воєнного стану в Україні, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 75 КК України та з врахуванням висновків, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2002 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен урахувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

А тому, комплексне врахування всіх цих обставин справи та даних вивчення по особі обвинуваченого свідчить про те, що виправлення ОСОБА_4 в даному випадку та в умовах воєнного стану в Україні можливе без реального відбуття ним покарання за кримінальне правопорушення, що є предметом судового розгляду та можливість звільнення його з випробуванням на строк, визначений судом, надавши йому шанс виправитися, зважаючи на обставини, встановлені судом.

Тільки таке покарання, з врахуванням особливостей та обставин вчинення обвинуваченим, особи обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчиненого та поведінки обвинуваченого, є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та для виконання призначеного судом покарання і попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ст.ст.124,126 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави понесені судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 33926, 40 грн.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити на підставі вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 299 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені судові витрати за проведення судової експертизи №8171/8172 від 11.08.2025 року у розмірі 33926,40 грн.

Речові докази (диск) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази (труп цуценя), який зберігається у ветеринарній клініці (ФОП ОСОБА_5 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 знищити, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1