Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Провадження № 1-кс/689/139/25
УХВАЛА

Іменем України

07 жовтня 2025 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №686/23576/24 (номер провадження 1-кп/689/172/25) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження №686/23576/24 (номер провадження 1-кп/689/172/25) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

23.09.2025 р. надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, яка мотивована тим, що захист обвинуваченого здійснює адвокат ОСОБА_5 , з яким суддя ОСОБА_3 разом працював в одному офісі (адвокатському бюро) з 2004 року по 2010 рік, і з яким суддя перебуває у дружніх відносинах. Крім цього, суддя ОСОБА_3 також знайомий із обвинуваченим ОСОБА_4 з 2005 року.

В судове засідання учасники провадження не з`явились.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 22.09.2025 р. до Ярмолинецького районного суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що захист обвинуваченого здійснює адвокат ОСОБА_5 , з яким, як визнав суддя ОСОБА_3 , він разом працював в одному офісі (адвокатському бюро) з 2004 року по 2010 рік та продовжує перебувати у дружніх відносинах. Крім цього, суддя ОСОБА_3 визнав, що особисто знайомий із обвинуваченим ОСОБА_4 з 2005 року, а тому не може залишатись неупередженим.

Пунктом 4 ч.1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. п. 28, 29, 31, 32 рішення Європейського суду з прав людини від 15.07.2010 р. «Газета Україна-Центр проти України» відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

У відповідності до п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 р., схвалених Резолюцією ЕкоСоР ООН від 27.07.2006 р. № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи, що обставини, визнані суддею ОСОБА_3 у заяві про самовідвід можуть викликати сумнів у неупередженості судді, заяву про самовідвід слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву судді Ярмолинецького районного суду ОСОБА_3 про самовідвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1