Справа № 308/413/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 15.10.2025 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 тач. 1 ст. 114-1 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 15.10.2025 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 тач. 1 ст. 114-1 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 07.01.2026 о 23 год. 23 хв. у зв`язку з отриманням повідомлення відділу КІБ УСБУ в Закарпатській області та ГОРВ 27 прикордонного загону проведено огляд місця події, яке знаходиться на автодорозі у провулку біля вул. Головна у с. Нове Село Берегівського району, біля кафе "Зустріч", за географічними координатами 48.1190410, 22.8851857, що знаходиться у контрольованому прикордонному районі поблизу державного кордону України.

Так, на місці події виявлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які знаходились біля автомобілю марки "OPEL", моделі "ZAFIRA", д.н.з. НОМЕР_1 . З приводу даних обставин ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_5 мав намір незаконно переправити його через державний кордон України за грошову винагороду у сумі 4000 дол. США, однак, після передачі ним ОСОБА_5 вказаних грошових коштів, вищевказане авто, на якому вони рухались у напрямку державного кордону поза пунктами пропуску, було зупинене працівниками правоохоронних органів.

Слідчий зазначає, що з урахуванням невідкладного випадку, пов`язаного з врятуванням життя людей та майна, враховуючи, що у вказаному автомобілі можуть знаходитися інші особи, яких могли незаконно переправляти через державний кордон чи інші речі, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а також на підставі добровільної згоди ОСОБА_5 , який є його фактичним власником, проведено огляд автомобіля марки "OPEL", моделі "ZAFIRA", кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , в ході якого вилучено маскувальний костюм та кусачки, придбані ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_5 .

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що маскувальний костюм та кусачки є знаряддям вчинення злочину. У зв`язку з цим, 08.01.2026 вищевказані предмети приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові доказ.

Слідчий зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що власником вилучених предметів є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 131-132, 167-168, 170-171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на тимчасово вилучені 07.01.2026 в ході огляду автомобілю марки "OPEL", моделі "ZAFIRA", кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 маскувальний костюм та кусачки, придбані ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_5 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, поряд із цим, від слідчого, який входить до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При цьому просить приєднати до матеріалів клопотання заяву ОСОБА_6 про розгляд клопотання без його участі.

Від захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд клопотання без їх участі, заперечень проти клопотання не мають.

Так, слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 170 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб .

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

Слідчим суддею встановлено, що: слідчими відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області, здійснюється досудове у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2024 року за № 0000156 від 15.10.2025 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 114-1 КК України.

07.01.2026 о 23 год. 23 хв. у зв`язку з отриманням повідомлення відділу КІБ УСБУ в Закарпатській області та ГОРВ 27 прикордонного загону проведено огляд місця події, яке знаходиться на автодорозі у провулку біля вул. Головна у с. Нове Село Берегівського району, біля кафе "Зустріч", за географічними координатами 48.1190410, 22.8851857, що знаходиться у контрольованому прикордонному районі поблизу державного кордону України.

На місці події виявлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які з урахуванням невідкладного випадку, пов`язаного з врятуванням життя людей та майна, враховуючи, що у вказаному автомобілі можуть знаходитися інші особи, яких могли незаконно переправляти через державний кордон чи інші речі, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а також на підставі добровільної згоди ОСОБА_5 , який є його фактичним власником, проведено огляд автомобіля марки "OPEL", моделі "ZAFIRA", кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , в ході якого вилучено маскувальний костюм та кусачки, придбані ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_5

08.01.2026 постановою слідчого вищевказані предмети визвано та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

Згідно матеріалів клопотання, власником вилучених предметів є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 131-132, 167-168, 170-171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на тимчасово вилучені 07.01.2026 в ході огляду автомобілю марки "OPEL", моделі "ZAFIRA", кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 маскувальний костюм та кусачки, придбані ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_5 .

Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені на місці поді, згідно протоколу огляду речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а також, що накладення арешту на вилучене майно необхідне і з метою можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України пслідчим доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя, вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя враховує можливість використання вилученого майна, як доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки за їх допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення

При цьому слідчий суддя враховує, що вилучені речі в ході огляд мівся поді а саме автомобілю, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Отже, з огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вказані транспортні засоби.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність накладено арешту на вказане майно.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, за можливе та необхідне накладення арешту на тимчасово вилучені в ході проведення огляду автомобілю марки "OPEL", моделі "ZAFIRA", кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 маскувальний костюм та кусачки.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слід зазначити, що згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно протоколу огляду місця, майно щодо якого розглядається питання про накладення арешту, вилучено вилучено 07.01.2026. Клопотання надійшло до суду поштовим зв`язком та зареєстровано 13.01.2026. Згідно поштової відмітки до відправлення здано на поштове відділення 08.01.2026.

Слідчий суддя вважає що слідчим дотримано строків передбачених КПК України, для звернення із вказаним клопотанням до слідчого судді.

З урахуванням наведеного вище слідчий суддя вважає що клопотання слідчого слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 15.10.2025 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 тач. 1 ст. 114-1 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені 07.01.2026 в ході огляду автомобілю марки "OPEL", моделі "ZAFIRA", кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 маскувальний костюм та кусачки.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1