У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/10439/25

№ 1-кс/183/1846/25

22 жовтня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001174 від 29 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт, а саме заборонити відчужувати, використовувати, розпоряджатися будь-якій особі чоловічою футболкою зеленого кольору, ножем жовтого кольору, одинадцятьма ножами різного типу та розміру, чоловічою курткою чорного кольору, чоловічими кросівками світлого кольору, чоловічими кросівками світлого кольору з надписом «Newbalance», на правому з яких наявні сліди речовини бурого кольору, чоловічими спортивними штанами чорного кольору, з метою забезпечення збереження речових доказів, які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є та де фактично мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ураховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу, необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню. Оскільки вилучені речі мають значення речового доказу у вищевказаному кримінальному провадженні та можуть містити на собі сліди біологічного походження потерпілого ОСОБА_6 , з метою забезпечення їх збереження необхідно накласти арешт на вищевказане майно, арешт речей у даному кримінальному провадженні є необхідним.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримавши його.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримавши його.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів: 27 вересня 2025 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 знаходився біля магазину «Хміль» за адресою: вул. Гідності, 19д, м. Самар, Дніпропетровська область, де побачив раніше малознайомого ОСОБА_6 , з яким у нього раніше були неприязні відносини. В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи вказаний умисел, 27 вересня 2025 року, приблизно о 20 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Хміль» за адресою: вул. Гідності, 19д, м. Самар, Дніпропетровська область, маючи при собі ніж, наблизився до ОСОБА_6 та, діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, завдав йому одного удару ножем в область лівої щоки та одного удару ножем в область підключичної ділянки зліва.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини у лівій підключичній області, що привело до лівобічного гемотораксу, які відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, та тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани лівої щоки, які відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше ніж 21 доба.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

17.10.2025 року у період часу з 09:01 години до 10:02 години слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є та де фактично мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено: чоловічу футболку зеленого кольору, поміщено до сейф пакету WAR1591190; ніж жовтого кольору, поміщено до сейф пакету ICR0061805; одинадцять ножів різного типу та розміру, поміщено до сейф пакету NPU2055255; чоловічу куртку чорного кольору, поміщено до сейф пакету PSP3036170; чоловічі кросівки світлого кольору, поміщено до сейф пакету NPU2055263; чоловічі кросівки світлого кольору з надписом «Newbalance», на правому з яких наявні сліди речовини бурого кольору, поміщено до сейф пакету NPU2055264; чоловічі спортивні штани чорного кольору, поміщено до сейф пакету PSP3036166. Вказані речі було вилучено до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. 17 жовтня 2025 року вилучене майно визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з п.1 ч.2, п.4 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що чоловіча футболка зеленого кольору, ніж жовтого кольору, одинадцять ножів різного типу та розміру, чоловіча куртка чорного кольору, чоловічі кросівки світлого кольору, чоловічі кросівки світлого кольору з надписом «Newbalance», на правому з яких наявні сліди речовини бурого кольору, чоловічі спортивні штани чорного кольору, які вилучено 17 жовтня 2025 року, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки щодо даного майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і його арешт із забороною розпорядження та користування, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки фактично є речовим доказом і зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. При цьому, одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю. Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також з врахуванням визначеної ст. 3 КПК України ролі слідчого судді в кримінальному провадженні щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та врахуванням визначених ст. 173 КПК України обставин, які мають враховуватись слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя має оцінити чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні про арешт майна, та чи розумні і співрозмірні запропоновані в клопотанні обмеження прав власника завданням кримінального провадження.

Вилучені речі під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є та де фактично мешкає ОСОБА_5 , визнані в якості речових доказів у цьому кримінальному провадженні, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001174 задовольнити.

Накласти арешт на чоловічу футболку зеленого кольору, ніж жовтого кольору, одинадцять ножів різного типу та розміру, чоловічу куртку чорного кольору, чоловічі кросівки світлого кольору, чоловічі кросівки світлого кольору з надписом «Newbalance», на правому з яких наявні сліди речовини бурого кольору, чоловічі спортивні штани чорного кольору, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є та де фактично мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1