Провадження № 1-кп/205/ 80/26
У Х В А Л А

12 січня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000252 від 15.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючий вишу освіту, офіційно непрацюючий, раніше не судимий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 у якому прокурор вказав, що на його думку наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами від п`яти до десяти років, в результаті вчиненого злочину наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_8 скоїв у стані наркотичного сп`яніння та будучи позбавленим права керування транспортними засобами, є неодруженим, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, офіційно непрацевлаштований, а тому відсутні міцні соціальні зв`язки. Так, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_8 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, та з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду. Крім того, ОСОБА_9 відомі анкетні данні та місце проживання (роботи) даних осіб із додатків до даного клопотання, а тому підозрюваний може впливати на них у незаконний спосіб, необхідно запобігти незаконно впливати на свідків, потерпілу та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, так як свідки своїми показами, а експерти висновками судових експертиз фактично доводять вину ОСОБА_10 , останній може незаконно впливати на них у кримінальному провадженні шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства. Також, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_8 систематично допускає грубі порушення Правил дорожнього руху.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засідання підтримав клопотання, посилаючись на обставини викладені у клопотанні, просив задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 та представник потерпілої ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив суд змінити йому запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 підтримав свого підзахисного.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, думку потерпілої, представника потерпілої, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16.07.2025 року, було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Суд, вважає доведеними зазначені ризики, передбачені п.п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинуваченого ОСОБА_10 від суду, незаконного впливу на свідків та експертів у кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейського суду з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та під загрозою можливого застосування покарання, яке передбачено законом у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами від п`яти до десяти років з метою уникнення покарання у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватися від суду.

Крім того, Суд, вважає, що зазначений у клопотанні прокурора ризик незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_3 на свідків та експертів у кримінальному провадженні достатньо вірогідними з огляду на те, що, ризик впливу на свідків, експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом, а оскільки на теперішній час потерпілі та свідки не допитані у судовому засіданні, обвинуваченому відоме їх місце проживання або перебування, тому обвинувачений може вчинити дії направлені на незаконний вплив на свідків, експертів, шляхом умовлянь або погроз з метою зміни ними своїх показів.

Крім того, суд приходить до висновку про доведеність ризику вчинити аналогічне кримінальне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, так як ОСОБА_3 систематично допускає грубі порушення Правил дорожнього руху.

Окрім того, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, тощо.

Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вважаю виправданою необхідність продовжити до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав та доцільність продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів.

Відповідно до ч. 4 статті 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки вчинення злочину призвело до загиблі людини.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 24-00 години 13 березня 2026 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, подане в рамках кримінального провадження № 0000252 від 15.03.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1