ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000141 від 19 вересня 2025 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мислова Волочиського району Хмельницької області, проживаючого АДРЕСА_1 , українця, з середньої освітою, неодруженого, непрацюючого, військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , в силу ст.89 КК України раніше засудженого вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02.04.2025 року за ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи притягненим до адміністративної відповідальності постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року у справі № 604/687/24, за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у виді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без конфіскації транспортного засобу. Крім того, вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02.04.2025 року, який набрав законної сили 03.05.2025 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Разом з тим, ОСОБА_4 будучи повідомленим про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами, будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 68 Конституції України та ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортними засобами на наступних обставин. Так, 18.09.2025 року об 01:14 год. ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_2 , у с. Кам`янки по вул. Центральній, Тернопільського району Тернопільської області, рухаючись проїзною частиною дороги був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Надалі, екіпажом ПАЛАШ-10 у складі працівників поліції : інспектора СРПП ВП № 5 (с-ще Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції ОСОБА_7 , виявлено та зафіксовано адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_4 , а саме: винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінстративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.09.2025 року серія ЕНА № 5745769 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення від 18.09.2025 року серії ЕПР1 №457226 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Окрім цього, 19.09.2025 року об 01:19 год. ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_2 , у с. Старий Скалат, Тернопільського району, тернопільської області, рухаючись проїзною частиною дороги Т-2019 км, був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Надалі, екіпажом ПАЛАШ-10 у складі працівників поліції : інспектора СРПП ВП № 5 (с-ще Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та інспектора СРПП ВП № 5 (с-ще Підволочиськ) Тернопільського РУП ГКНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , виявлено та зафіксовано адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_4 , а саме : складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.09.2025 року серії ЕПР1 № 458196 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор просила суд призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі та відповідно до положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку із покладенням на нього зобов`язання не виїжджати за межі території України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що йому відомо про застосування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, проте 18.09.2025 року та 19.09.2025 року сів за кермо автомобіля на прохання свого знайомого. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні злочину, згідно обвинувального акту за ч. 3 ст.382 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані докази в їх повній сукупності, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч.3

ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Обставин котрі у відповідності до вимог ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено. До обставини котрі у відповідності до вимог ст.66 КК України пом`якшують покарання суд відносить повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, характеризуючі дані з місця проживання обвинуваченого.

З урахуванням наведеного та фактичних обставин справи, суд вважає, можливим призначити обвинуваченому основне покарання в межах санкції статті обвинувачення встановленої у санкції ч.3 ст.382 КК України, у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.76 КК України в період дії іспитового строку не виїжджати за межі території України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати, речові докази - відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1