У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 р. м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулася до суду з клопотанням посилаючись на те, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000360 від 01.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2025, у вечірній час доби, ОСОБА_6 надавав послуги таксі на власному автомобілі марки «Tesla» моделі «Model 3»д.н.з. НОМЕР_1 у місті Полтаві.

Виконуючи замовлення щодо перевезення пасажирів, близько 22:00 год. до його автомобіля, з адреси посадки: вул. Деповська, буд. 4, м. Полтава сіла неповнолітня ОСОБА_8 .

Під час поїздки, будучи обізнаним про неповнолітній вік ОСОБА_8 , з метою реалізації злочинного умислу на вчинення дій сексуального характеру, запропонував останній проїхати з ним до його помешкання, повідомивши завідому неправдиву інформацію про необхідність надання послуг по догляду за дитиною.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 , погодилася та добровільно попрямувала до помешкання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, цього ж вечора, близько 22.40 год. ОСОБА_6 знаходячись у квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , почав схиляти потерпілу ОСОБА_8 до статевих зносин, вчиняючи щодо неї дії, які виражалися у доторканні до грудей, погладжувані спини та поцілунків.

У вказаний момент ОСОБА_8 зрозуміла, що її обманним шляхом заманили до квартири та, не маючи бажання вступати у статеві зносини із останнім, відмовила ОСОБА_6 у статевій близькості та побоюючись за своє життя та здоров`я відправила смс-повідомлення ОСОБА_9 про необхідність допомоги.

Одразу після цього ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел на вступ з неповнолітньою ОСОБА_8 в статеві зносини, всупереч її волі, шляхом погрози застосування фізичного насильства, оголив свій статевий члент а повідомив, що ОСОБА_8 має вступити з ним у орогенітальний статевий акт, тобто вчинити дії, пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, на що потерпіла категорично відмовила.

Саме в цей час, за адресою: проспект Миру, буд. 18-В, м. Полтава, прибули працівники поліції, таким чином, з причин що не залежали від волі ОСОБА_6 , останній не вчинив всіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, тобто вступу з ОСОБА_8 в статеві зносини без добровільної згоди потерпілої.

31.10.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Новий Тагамлик, Полтавського району, Полтавської області, з вищою освітою, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимого.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_10

- Протоколом огляду місця події від 01.09.2025 року, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- Висновком судово-медичного експерта №1073;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9

- Протоколом огляду мобільного пристрою ОСОБА_9

- Протоколом допиту законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ;

- Протоколом огляду мобільного пристрою ОСОБА_10 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- Довідкою про результати опитування з використанням поліграф ОСОБА_6 ;

- Допитом неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 в порядку ст. 225 КПК України;

- Висновком експерта від 22.09.2025 року №СЕ-19/117-25/19921-ПС за результатами судової психологічної експертизи неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ;

- Висновком експерта від 24.10.2025 року №СЕ-19/117-25/21767-ПС за результатами судової психологічної експертизи неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ;

- Протоколом огляду відеозаписів з камер відеоспостереження розташованих у під`їзду, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Протоколом огляду відеозаписів з камер відеоспостереження розташованих у квартирі АДРЕСА_4 ;

- Іншими доказами здобутими в ході досудового розслідування.

Відтак, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, і сторона обвинувачення вважає, що стосовно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України без застосування вказаного запобіжного заходу підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінального правопорушення, порушення встановленню обставин у кримінальному провадженні та розумності строків проведення досудового розслідування та у подальшому розгляду кримінального провадження, оскільки розуміє про тяжкість покарання, передбаченого санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни їх показів на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування. Злочин вчинений ОСОБА_6 є насильницьким, що надає додаткові підстави вважати про вчинення на них тиску. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 відомі місця проживання потерпілого та свідків, окрім цього злочин вчинений із застосуванням погрози насильства, що також може стверджувати про тиск на них.

- продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_6 має дохід від роботи таксистом та перебуваючи без застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту останній зможе надалі надавати послуги таксиста, що може породити нові епізоди вчинених злочинів проти статевої свободи інших осіб жіночої статі.

Враховуючи вищезазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

1) особисте зобов`язання занадто м`який запобіжний захід, який не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину;

2) особиста порука не можливо застосувати, оскільки жодна особа, яка б заслуговувала на відповідну довіру, не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного та такого прохання від неї самої не надходило;

3) застава не можливо застосувати, оскільки підозрюваний офіційно ніде не працює, не має інших легальних джерел доходу в достатньому розмірі та відповідної заяви від нього чи інших осіб про можливість сплати відповідної суми грошових коштів, в якості застави, не надходило.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду. Даний запобіжний захід дозволить забезпечити якнайшвидше завершення досудового розслідування, виходячи з необхідності завершення та долучення до матеріалів провадження призначених судових експертиз, завершення збору документів, що характеризують особу підозрюваного, відкриття матеріалів досудового розслідування, розгляду та, за наявності підстав, виконання клопотань сторони захисту.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання.

Підозрюваний та захисники проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати особисте зобов`язання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисників, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналізуючи пояснення прокурора щодо наявних ризиків, долучені до клопотання матеріали, суд не вдаючись до оцінки доказів на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя констатує, що під час розгляду клопотання прокурор, не довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України та не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження прокурора про існування цих ризиків є непідтвердженими та передчасними, також такими, що ґрунтуються в своїй переважній більшості на припущеннях.

Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Стороною обвинувачення не доведено всіх зазначених в клопотанні ризиків, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, а також із врахуванням того, що запобігти навіть не доведеним слідчим та прокурором ризикам можливо покладенням судом на підозрюваного певних обов`язків, визначених ч.5 ст. 195 КПК України, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 179 КПК України не застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, а застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд враховує, що підозрюваний навчається, відповідно йому необхідно відвідувати заняття та здавати іспити та заліки, працює, до кримінальної відповідальності не притягався, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

З огляду на наведене вище слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що слід застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт в нічний час доби.

Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Новий Тагамлик, Полтавського району, Полтавської області, з вищою освітою, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22 години вечора по 06:00 годину ранку за адресою: АДРЕСА_3 , терміном на два місяці в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, який проводить розслідування цього кримінального провадження або судді, у якого на розгляді перебуває провадження, за кожним усним чи письмовим викликом для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;

2) не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 в нічний час з 22 години вечора по 06:00 годину ранку ;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора;

Строк дії ухвали в межах досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1