Справа № 473/3974/25
Номер провадження 1-кп/473/346/2025
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою

"11" вересня 2025 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000362, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора та сторони захисту

В С Т А Н О В И В:

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області подано клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000362, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від "23" липня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до двох місяців, тобто до 24 вересня 2025 року включно.

В судовому засіданні прокурор просила продовжити строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000362, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Сторона захисту заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою за кримінальним провадженням, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та просила змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський СІЗО» на більш м`якший вид запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні при розгляді даного клопотання встановлені обставини, які є достатніми та свідчать про існування ризику, передбаченого ст.177 КПК України, в виді можливості обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду в даному кримінальному провадженні.

З метою встановлення істини в даному кримінальному провадженні, та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише продовживши дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою. Більш м`які види запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 не забезпечать належної поведінки обвинуваченому в ході досудового розслідування та під час судового розгляду у кримінальному провадженні та не зможуть запобігти настанню вищевказаному ризику.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, а також практику ЄСПЛ з даного питання, суд приходить до висновку, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд погоджується з позицією сторони захисту, яка з посиланням на практику ЄСПЛ, в даному судовому засіданні зазначала, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши тримання особи під вартою. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченому, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 183, 199 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою до 09 листопада 2025 року включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 на більш м`якший ніж тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський СІЗО», а саме цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.

Копію ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою вручити підозрюваному за ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_6 .

Ухвала про продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Подача апеляції до суду апеляційної інстанції не зупиняє виконання даної ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1