ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/926/26 Справа № 207/3648/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000322 за апеляційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Південного районного суду м. Кам`янського від 11 листопада 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: - 22.09.2025 року Південним районним судом м. Кам`янського за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190 КК України скасувати, кримінальне провадження за ч. 4 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; вирок в частині призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень змінити, виключити посилання на призначення покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Південного районного суду м. Кам`янського від 22.09.2025, більш суворим, призначеним за цим вироком, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 09.08.2024 року набув чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, - 16.04.2024.

Діями ОСОБА_8 потерпілій було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 3000 грн.

З огляду на те, що вартість викраденого ОСОБА_8 майна була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн, а тому, дії ОСОБА_8 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Вироком Південного районного суду м. Кам`янського від 11 листопада 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; - за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Південного районного суду м. Кам`янського від 22.09.2025 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, 15.04.2024 року приблизно о 23.30 годині ОСОБА_8 проходив повз будинок № 45 по вулиці Дунайській у м. Кам`янське, де на лавці між під`їздами № 10 та № 11 цього ж будинку побачив мобільний телефон марки «Redmi Note 12», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , sn: НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_10 .

Розуміючи, що вищевказаний мобільний телефон залишений без нагляду та він належить іншій особі, у ОСОБА_8 виник прямий умисел на його викрадення.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підібрав вищезазначений мобільний телефон та наступного дня, 16.04.2024 року приблизно о 11.30 годині продав викрадений мобільний телефон своєму знайомому ОСОБА_11 за 1000 грн, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 4387,50 грн.

Крім цього, 16.04.2024 року о 2.00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи на лавці між під`їздами № 10 та № 11 за адресою: м. Кам`янське, вулиця Дунайська, будинок 45, використовуючи раніше знайдений ним мобільний телефон марки «Redmi Note 12», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , sn: НОМЕР_3 , шляхом випадкових маніпуляцій підібрав графічний ключ розблокування вищевказаного мобільного телефону, після чого в розділі «замітки» телефону знайшов збережені паролі до банківських карток, які належать потерпілій ОСОБА_10 , в цей час у ОСОБА_8 виник прямий протиправний умисел на викрадення грошових коштів з банківських карток потерпілої.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 за допомогою цих даних активував доступ до мобільного додатку «Приват 24», який знаходився у вищевказаному мобільному телефоні, після чого зайшов до додатку «Приват 24» та з банківської картки AT КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_4 перевів грошові кошти у сумі 4000 грн на банківську картку AT КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_5 .

Після цього, ОСОБА_8 направився до банкомату «Ощадбанк» за адресою: м. Кам`янське, вулиця Дунайська, 41 А, де цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, здійснив зняття грошових коштів трьома різними платежами: 16.04.2024 року о 2.32 годині - 10 000 грн, 16.04.2024 року о 2.42 годині - 1000 грн, 16.04.2024 року о 2.44 годині - 500 грн, на загальну грошову суму 11 500 грн. В подальшому з викраденими грошима з місця вчинення кримінального правопорушення зник, грошові кошти витратив на власні потреби.

Крім цього, ОСОБА_8 в період часу з 3.00 години по 11.00 годину 16.04.2024 року, утримуючи при собі мобільний термінал марки «Redmi Note 12», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , sn: НОМЕР_3 , із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_6 , який належав ОСОБА_10 , та є електронно-обчислювальним пристроєм виявив, що у мобільному терміналі встановлений додаток «Приват 24», у якому містяться персональні дані власниці.

В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) повторно, ОСОБА_8 цього ж дня 16.04.2024 року в період часу з 3.00 години по 11.00 годину, перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вулиця Дунайська, 43/40, знаючи графічний ключ до мобільного терміналу ОСОБА_10 , розблокував його та за допомогою мобільного додатку «Приват 24», використовуючи раніше знайдені в замітках збережені паролі до банківських карток, зайшов до особистого кабінету потерпілої ОСОБА_10 , де містилися персональні дані ОСОБА_10 (паспорт громадянки України, картка фізичної особи платника податків), а також відомості про банківські картки потерпілої ОСОБА_10 № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 .

В подальшому ОСОБА_8 , достовірно знаючи про умови кредитування фізичних осіб у мережі інтернет, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний термінал марки «Redmi Note 12», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , sn: НОМЕР_3 , із сім- карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_6 , який належав ОСОБА_10 , на інтернет-сайті ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» () від імені ОСОБА_10 здійснив реєстрацію у особистому кабінеті, де вказав її особисті дані (паспорт громадянки України, картка фізичної особи платника податків), адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2, мобільний номер телефону НОМЕР_6 , банківську картку № НОМЕР_5 , після чого сформував анкету-заявку на отримання грошових коштів у кредит на суму 3000 грн.

Після обробки зазначеної інформації ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (), було здійснено верифікацію за допомогою дистанційної ідентифікації-верифікації bankІd AТ КБ «ПРИВАТБАНК», де у подальшому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» () прийнято рішення про погодження видачі споживчого кредиту ОСОБА_10 на суму 3000 грн.

ОСОБА_8 , ознайомившись з умовами кредитного договору та утримуючи у руках мобільний термінал марки «Redmi Note 12», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , sn: НОМЕР_3 , надав згоду шляхом направлення повідомлення ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (), яке підписується відповідно до абзацу 2 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, що містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який згенерувався ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом надсилання смс-повідомлення на абонентський номер НОМЕР_6 .

Надалі, за результатами вчинення вищевказаних дій ОСОБА_8 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» () та ОСОБА_10 було укладено договір № 865176382 від 16.04.2024 року у письмовій (електронній) формі, на підставі якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» () здійснено виплату грошових коштів шляхом їх перерахування на банківську картку для виплат № НОМЕР_5 , відкриту в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_10 в сумі 3000 грн.

Після того як грошові кошти були перераховані на банківську картку № НОМЕР_5 , ОСОБА_8 , знаючи пароль до додатку «Приват24» здійснив переказ вищевказаних кредитних коштів на невстановлений в ході слідства рахунок, після чого отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.

Оскільки, відповідно до договору № 865176382 від 16.04.2024 року у письмовій (електронній) формі, на підставі якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» () ч. 12 пункт 12.10, де Кредитодавець не несе відповідальність за передачу третім особам та /чи не збереження Позичальником своїх Даних, свого Логіну Особистого кабінету та Пароля від Особистого кабінету, то «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» () належним чином про викрадення та використання персональних даних ОСОБА_10 повідомлена не була і зобов`язувала в подальшому відповідальну особу відповідно до договору № 865176382 від 16.04.2024 року погасити кредит, через що ОСОБА_10 , взявши на себе відповідальність Позичальника, 21.06.2024 року погасила кредит.

Заволодівши грошовими коштами шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Згідно із ст. 7 Законів України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 3028 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України і Закону № 3886-IX на момент вчинення ОСОБА_8 16.04.2024 року крадіжки чужого майна на суму 3000 грн розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 3028 грн (1514?2=3028).

Отже, вчинене ОСОБА_8 16.04.2024 року викрадення чужого майна на суму, меншу за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, є дрібним викраденням шляхом крадіжки, яке не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Ґрунтуючись на положенні ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою. Взявши до уваги позицію обвинуваченого під час розгляду провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 479-2 КПК України, який не заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції при цьому має керуватися ст. 417 КПК України.

За приписами ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 405 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190 КК України з огляду на приписи п. 4-1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю судом, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а вирок суду - скасуванню в цій частині.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає за необхідне виключити з вироку суду посилання на застосування частини 1 статті 70 КК України.

Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, то воно відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, відшкодував спричинену потерпілій шкоду; обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття; обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів.

У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, до ухвалення вироку Південного районного суду м. Кам`янського від 22.09.2025 року, тому колегія суддів вважає, що остаточне покарання обвинуваченому має бути призначено із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Південного районного суду м. Кам`янського від 22.09.2025, більш суворим, призначеним за цим вироком, у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Південного районного суду м. Кам`янського від 11 листопада 2025 року - задовольнити.

Вирок Південного районного суду м. Кам`янського від 11 листопада 2025 року щодо ОСОБА_8 в частині визнання його винним за ч. 4 ст. 190 КК України- скасувати.

Закрити кримінальне провадження в частині вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Південного районного суду м. Кам`янського від 22.09.2025, більш суворим, призначеним за цим вироком, вважати ОСОБА_8 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 28.01.2026 року.

Зарахувати у строк відбування покарання перебування ОСОБА_8 під вартою з 21.05.2025 року по 27.01.2026 року.

На підставі ч.7 ст.72 КК України, зарахувати в строк покарання строк перебування ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом - з 21.06.2024 року по 19.08.2024 року, з 30.09.2024 року по 28.11.2024 року та з 24.01.2025 року по 18.05.2025 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4