У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2940/25

№ 1-в/183/256/25

15 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання в. о. начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність в частині призначеного покарання стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравенка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки три місяці,

в с т а н о в и в:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання в. о. начальника ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність в частині призначеного покарання стосовно ОСОБА_4 , засудженого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки три місяці.

Клопотання обґрунтовано тим, що у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» з 10.07.2025 утримується засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 ОСОБА_4 (справа № 183/2940/25). Вирок набрав законної сили 05.05.2025.

Згідно з даним вироком ОСОБА_4 засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 71, із застосуванням п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 та остаточно призначено покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Однак, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2025 ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України було звільнено від покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2024.

На підставі викладено, просять про приведення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 у відповідність в частині призначеного покарання засудженому, а також зазначити, чи варто у разі призначення покарання у виді обмеження волі, етапувати ОСОБА_4 до виправного центру для відбування покарання згідно з ч. 2 ст. 57 КВК України у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Представник ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» в судове засідання не з`явився, водночас у поданому клопотанні в. о. начальника ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» ОСОБА_5 просив розглянути вказане клопотання у відсутність представника установи.

Прокурор в судове засідання не з`явився, а засуджений ОСОБА_4 конвойною службою не доставлений, хоча повідомлялися належним чином про місце та час розгляду клопотання, причини неявки та не доставки суду не повідомили.

Таким чином, неявка в судове засідання представника установи виконання покарання, прокурора та засудженого за вищевказаних обставин у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Так, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 до покарання, призначеного за цим вироком, і визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з дня його затримання з метою направлення для відбування покарання до установи виконання покарань.

Вирок набрав законної сили у встановленому законом порядку 05.05.2025.

Водночас, ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2025 ОСОБА_4 звільнено на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Новомосковського міськарайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2024 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвала набрала законної сили у встановленому законом порядку 03.03.2025

Вказані обставини не були відомі суду під час розгляду в порядку спрощеного провадження кримінального провадження № 183/2940/25 (№ 1-кп/183/1624/25) і ухвалення вироку від 02.04.2025.

Відтак, зазначені обставини можуть викликати сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні цього вироку.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявність вищевказаних обставин викликають сумніви і протиріччя при виконанні вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025, тому вказаний вирок суду необхідно привести у відповідність в частині призначеного ОСОБА_4 покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання в. о. начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність в частині призначеного покарання ОСОБА_4 задовольнити.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання з метою направлення для відбування покарання до установи виконання покарань.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1