У Х В А Л А

/про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/

25.09.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000325 від 14.02.2025, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.361 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Камінь-Каширський, Волинської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

встановив :

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду міста Львова з клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000325 від 14.02.2025, відповідає вимогамст. 184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник отримали копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується їх особистими підписами у клопотанні.

В обґрунтування клопотання слідчий СВ покликається на те, що ОСОБА_5 , маючи умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з метою заволодіння грошовими коштами власників банківських рахунків, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, маючи достатні знання та навики у сфері роботи електро-обчислювальної техніки, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 18:26 год. 13.02.2025, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, отримав реквізити банківської картки № НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_7 , емітованої у АТ КБ «ПриватБанк», а саме номер карти, термін дії карти та секретний CVV/CV2 код. Після цього, ОСОБА_5 використовуючи вказану конфіденційну фінансову інформацію, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18:26 год. 13.02.2025, з метою отримання можливості здійснення банківських операцій від імені ОСОБА_7 , прив`язав вищевказану банківську картку до мобільного додатку «Apple Pay» на своєму мобільному телефоні та отримав несанкціоновану можливість здійснення банківських операцій по вищевказаній банківській картці потерпілої ОСОБА_7 .

Надалі ОСОБА_5 13.02.2025 року, в період часу з 18:26 год. по 18:46 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Сім23», що розташований за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 23, у приміщенні аптеки «Подорожник», що за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 49, у приміщенні магазину «Близенько», що за адресою: м. Львів, просп. В`ячеслава Чорновола 7а, використовуючи технологію бездротового зв`язку малого радіусу дії (NFC) на власному мобільному телефоні, несанкціоновано втрутився в роботу інформаційної (автоматизованої) банківської системи (АБС) АТ КБ «ПриватБанк», за допомогою якої здійснюється обслуговування банківських рахунків клієнтів АТ КБ «ПриватБанк» та здійснив зняття коштів та оплату товарів з банківського рахунку, відкритого на ім?я ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 361 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX з подальшими змінами в Україні введено воєнний стан, використовуючи конфіденційну фінансову інформацію, з метою отримання можливості здійснення банківських операцій від імені ОСОБА_7 , використовуючи мобільний додаток «Apple Pay», встановлений на мобільному телефоні, який був в його користуванні, та до якого були прив`язані реквізити банківської карти потерпілої ОСОБА_7 , 13.02.2025 близько 18:26 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Сім23», що розташований за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 23, здійснив покупку із зняттям готівки в сумі 2057 гривень. Цього ж дня, у період часу з 18:31 год. по 18.32 год., перебуваючи у приміщенні аптеки «Подорожник», що за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 49, здійснив 2 покупки із зняттям готівки на загальну суму 6050 гривень. Цього ж дня, в період часу з 18:37 год., по 18:46 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько», що за адресою: м. Львів, просп. В`ячеслава Чорновола, 7а, здійснив чотири покупки із зняттям готівки, на загальну суму 14673,97 гривень..

Так, ОСОБА_5 шляхом обману, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів коштами потерпілої ОСОБА_7 , на загальну суму суму 22780 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят) гривень 97 (дев`яносто сім) копійок, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

25.09.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України, та наявність відповідних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави.

Слідчий СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.

Підозрюваний. та його захисник у судовому засіданні стосовно клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325 від 14.02.2025, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.361 КК України, яке розпочато за заявами потерпілих.

При розгляді клопотання встановлено, що 25.09.2025 ОСОБА_5 у відповідності до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України та роз`яснено процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

На підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий надав такі докази: заявами про вчинення кримінальних правопорушень; протоколами допиту потерпілих; протоколами огляду відеозаписів; протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій, протоколами огляду матеріалів тимчасового доступу до речей та документів, повідомленням про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та інші докази, що є в матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Подані слідчим докази вказують на існування обставин, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України та, які можуть об`єктивно викликати підозру про причетність підозрюваного до їх вчинення.

Тому, з урахуванням доводів слідчого та прокурора, стадії досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які вказав слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання

під вартою слід вважати те, що підозрюваний ОСОБА_5 може з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду на іншій території, може незаконно впливати на потерпілих анкетні дані яких останньому стануть відомі після вручення йому копії клопотання з додатками, які на прохання останнього даватимуть неправдиві показання, крім цього встановлено, на даний момент встановлюється причетність інших осіб щодо вчинення даного кримінального правопорушення, а тому для повного та всебічного проведення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій, в тому числі, стосовно осіб які можливо причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушень, а тому підозрюваний ОСОБА_5 , необмежено спілкуючись з іншими особами та надаючи їм інформацію, про обставини виявлені в ході досудового розслідування, які ставатимуть йому відомі в ході проведення з ним слідчих дій, з метою викривлення фактів кримінальних правопорушень для уникнення кримінальної відповідальності чи її пом`якшення, може приховувати відомості щодо причетності інших осіб у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також враховуючи той факт, що у підозрюваного не має постійного місця праці , він являється непрацюючим, не одруженим, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому в сторони обвинувачення, достатньо підстав вважати він може продовжити свою протиправну діяльність у вчиненні відповідних аналогічних кримінальних правопорушень, у яких він зараз підозрюється.

Підозрюваному ОСОБА_5 , 19 (дев`ятнадцять) років та він має можливість перетнути державний кордон України та в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

У відповідності до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не хворіє.

Вказані обставини дають підстави про наявність спроб підозрюваному ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, приховувати відомості щодо причетності інших осіб у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Також, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.

Відтак, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 2 ст. 183 КПК України.

Ураховуючи наведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави Згідно з п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи дані про особу та поведінку самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку.

Тобто розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Суд також враховує рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року, у якому зазначено, що гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції (звільнення особи обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання) покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання.

Таким чином, вказана сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого підозрюваного, його активів та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, тобто, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ураховуючи наведене, з одного боку розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує майновий та сімейний стан підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких останній підозрюється, оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; крім того, беручи до уваги, що досудове слідство триває, не всі докази зібрані, тому виправданим є необхідність визначити підозрюваному заставу у встановленому п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, оскільки саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Такий розмір зможе забезпечити його належну поведінку, запобігти ризикам кримінального провадження, не є завідомо непомірним для нього та буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у випадку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, необхідно покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, а саме м. Камінь-Каширський Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із потерпілими та іншими учасниками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 309, 371-372, 376, 395 КПК України,

постановив :

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000325 від 14.02.2025, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.361 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Камінь-Каширський, Волинської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесят днів, тобто по 22 листопада 2025 року включно.

Одночасно визначити розмір застави у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області у будь-який момент протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, а саме м. Камінь-Каширський Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із потерпілими та іншими учасниками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначити по 22 листопада 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області, має бути наданий уповноваженій особі Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Копію ухвали вручити учасникам справи.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 30.09.2025 о 08:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1