У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000554, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, без зареєстрованого місця проживання, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України,

встановив:

23.10.2025 слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням прокурора Закарпатської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000554 від 30.08.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, та ч. 1 ст. 360 КК України

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що близько 03:00 год. 28 серпня 2025 року (точного часу в ході здійснення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за адресою місто Ужгород, вулиця Швабська, біля будинку № 26, де у останнього виник злочинний умисел, направлений на пошкодження та руйнування телекомунікаційної мережі. Тоді на виконання даного умислу ОСОБА_4 шляхом відкриття люку оглядового колодязя кабельної каналізації, проник до підземної кабельної каналізації (сховища для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку), де виявив кабелі зв`язку марки ТПП-30х2х0,4, та ТПП-20х2х0,4, які належить АТ «Укртелеком».

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 за допомогою заздалегідь підготовленого ножа відокремив кабелі зв`язку марки ТПП-30х2х0,4, та ТПП-20х2х0,4,, внаслідок чого трапилось пошкодження телекомунікаційної мережі, кабелів діючих ліній зв`язку, що перебував на балансі АТ «Укртелеком», що тимчасово спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, у зв`язку з чим у абонентів (споживачів телекомунікаційних послуг) було відключено обладнання, яке перебуває у їх користуванні, та було позбавлено можливості його використання, а саме призвело до відсутності послуги Інтернет (ШСД) 17 абонентів, 4 абонента телефонного зв`язку (ОТА).

Крім того у період часу з 03:00 години по 04:00 годину 29 серпня 2025 року (точного часу в ході здійснення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за адресою місто Ужгород, вулиця Швабська, біля будинку № 26, де у нього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Тоді останній діючи повторно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підняття люка на колодязях зв`язку ККЕ №1179 ККЕ №1183 проник до середини колодязів, звідки за допомогою ножа зробив кінцевий зріз кабелю, після чого таємно викрав 150 метрів телекомунікаційного кабелю ТПП-30х2х0,4, та 300 метрів телекомунікаційного кабелю ТПП-20х2х0,4, який належить АТ «Укртелеком», витягнувши його із зазначеного колодязя, тим самим спричинив матеріальну шкоду АТ «Укртелеком» на загальну суму 12 431,12 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 360 КК України, а саме: в умисному пошкодженні телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, та за ч. 4 ст. 185 КК України в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), шляхом проникнення до сховища, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор, обґрунтовуючи клопотання, вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, та/або свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь; вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжить вчинювати умисні корисливі злочини. Підозрюваний неодноразово судимий, зокрема вироком Ужгородського міськрайонного суду від 16 вересня 2024 року, до позбавлення волі строком на 5 роки. Та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на 2 років, однак останній на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.

Вказує, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 8 років позбавлення волі.

З огляду на це, вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

зазначив, що має скрутне матеріальне становище. Вказав, що з часу внесення відомостей до Єди

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 також заперечив подане клопотання прокурора, просив відмовити у його задоволенні, оскільки ризики, зазначені прокурором необгрунтовані.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ щодо належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

07.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 360, та ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви від 29.08.2025;

-протоколом огляду місця події від 29.08.2025;

-протоколом прийняття заяви від 01.09.2025;

-протоколом огляду місця події від 01.09.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.09.2025;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.09.2025.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, наведеними в клопотанні, щодо доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки такі витікають з серйозності висунутої підозри та тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим, та з тих обставин, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення під час дії іспитового строку щодо нього згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2024. Натомість наведений у клопотанні слідчого ризик, незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, заважаючи на те, що слідчим не вказано коло прямих свідків, вплив на яких може здійснювати підозрюваний, є необгрунтованими на думку слідчого судді.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4)утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6)пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (тримання під вартою) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи факт того, що він має можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведена неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання доведеним ризикам.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним, покладених на нього процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суду; цілодобово не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до ГУ ДМС у Закарпатській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту слідчий суддя враховує, що відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

А відтак слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю

Керуючись ст. 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000554, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2025, відносно ОСОБА_4 , відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суду;

- цілодобово не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до ГУ ДМС у Закарпатській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 20 грудня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1