Провадження № 1-кс/211/2032/25
У Х В А Л А

19 грудня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, освіта середньо-технічна, пенсіонер, одружений, є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2025 року прокурор Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0000022 від 13.02.2025 року, звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до клопотання та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з метою власного незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, 01.10.2025 року приблизно о 13 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Телевізійна, 1-Б, одержав від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів готівкою в сумі 2000 доларів США за здійснення ОСОБА_5 впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме: службових осіб ТСЦ МВС №4845, розташованому за адресою: Миколаївська область, місто Новий Буг, площа Свободи, 1, щодо позитивного складання теоретичного та практичного іспитів ОСОБА_6 для отримання права керування транспортним засобом категорії «В».

01.10.2025 року о 18 годині 15 хвилин на підставі зібраних належних та допустимих доказів стороною обвинувачення було повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні стороною обвинувачення зібрано сукупність належних та допустимих доказів, що є підставою для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме:

1) документи - протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема аудіо-, відеоконтроль особи, контроль за вчиненням злочину, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, з додатками до них у вигляді електронних носіїв інформації;

2) показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

3) речові докази імітаційні засоби грошових коштів банкнот номіналом 100 доларів США в кількості 20 штук загальною сумою 2000 доларів США (предмет неправомірної вигоди); мобільний термінал «Samsung A6+», що належить та яким користувався ОСОБА_5 ; медичні довідки щодо придатності керування транспортним засобом.

Відповідно до ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 02 жовтня 2025 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 02 грудня 2025 року включно.

24 листопада 2025 року виконувачем обов`язків керівника Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні був продовжений до трьох місяців, тобто до 01 січня 2026 року.

26 листопада 2025 року відповідно до ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , відносно підозрюваного ОСОБА_5 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 01 січня 2025 року включно.

12 грудня 2025 року слідчий, за погодженням із заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся до слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 01 лютого 2026 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2025 року, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 01 лютого 2026 року.

Ураховуючи вищевказане, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність продовжити строк тримання під домашнім арештом відносно підозрюваного. Тому прокурор звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити та продовжити строк тримання під домашнім арештом в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, тобто до 01 лютого 2026 року.

Підозрюваний ОСОБА_10 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під домашнім арештом.

Захисник ОСОБА_11 підтримала думку свого підзахисного в судовому засіданні, не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під домашнім арештом.

Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно із ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою продовження застосування запобіжного заходу є обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність зазначених вище ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи питання доцільності продовження підозрюваному строку тримання під домашнім арештом, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Як встановлено судом, 01 жовтня 2025 року о 13 годині 16 хвилин громадянина ОСОБА_5 було затримано в порядку ч. 2 ст. 208 КПК України.

01 жовтня 2025 року стороною обвинувачення було повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Матеріали кримінального провадження, надані суду разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. При цьому слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Санкція статті, в якій пред`явлено підозру ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Доказами вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 є зібрані під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 01.09.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.10.2025 року, протоколом обшуку від 01 жовтня 2025 року та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією прокурора щодо імовірності його виникнення, з огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин та в разі доведення вини останнього відповідно до санкції ч. 2 ст. 369-2 КК України йому може загрожувати реальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, а тому, усвідомлюючи високий рівень настання кримінально-правових наслідків за вчинення кримінально-протиправних дій та невідворотність покарання, підозрюваний об`єктивно може переховуватися від органу досудового слідства та/або суду з метою уникнення відповідальності. В свою чергу втеча підозрюваного зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді у розумні строки, передбачені КПК України.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте, як за національним законодавством (п. 2 ч. 1. ст. 178 КПК України), так і згідно з практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (рішення ЄСПЛ №33977/96 від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії»).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування слід враховувати введення на території України воєнного стану через повномасштабну військову агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях, зокрема обумовлює можливість підозрюваному переховуватися на тимчасово непідконтрольній українській владі території, що може значно ускладнити стороні обвинувачення вживання заходів реагування на таку поведінку підозрюваного та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме «незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні» підтверджується тим, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вже відомі підозрюваному, а тому останній може здійснювати на них незаконний вплив з метою зміни їх показань до моменту розгляду кримінального провадження в суді. Враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, на даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження. Тому заборона спілкуватися з певними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - об`єктивна необхідність забезпечення показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваному ОСОБА_5 відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під домашнім арештом відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 199, 205, 309, 369-372, 376 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, строком до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 13.02.2025 року, тобто до 01 лютого 2026 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , щоденно в нічний час доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, за винятком випадків оголошення сигналу «Повітряна тривога» у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, з метою забезпечення особистої безпеки підозрюваного та надання останньому можливості пройти до найближчого спеціально обладнаного цивільного укриття та/або споруди цивільного захисту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 13.02.2025 року, тобто до 01 січня 2026 року включно.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 ухвали суду про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Копію ухвали вручити підозрюваному та направити начальнику Відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання в частині продовження строку тримання під домашнім арештом.

Ухвала, щодо продовження строку тримання під домашнім арештом, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а підозрюваним в той же строк, з моменту отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений та оголошений 19 грудня 2025 року о 13 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1