Провадження 1кп-932/1898/25
УХВАЛА

Іменем України

5 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференції обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0043208, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка Краматорського району Донецької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ

До Шевченківського районного суду м. Дніпра надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

11 грудня 2025 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

Прокурор вважав можливим призначити справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні задля запобігання розголошення обставин кримінального провадження, яке стосується відомостей, що стосуються розташування військових частин збройних сил України і можуть становити таємницю, що охоронювається державою. В задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту просив відмовити.

Захисником адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст.291 КПК України.

В обґрунтування свого клопотання сторона захисту зазначила наступне. Обвинувальний акт складено з грубими порушеннями ст.291 КПК України, а саме він не має печатки органу прокуратури, прокурором при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення не зазначений час залишення обвинуваченим військової частини, а тальки зазначена дата, крім того неправильно зазначено місце залишення військової частини, яке не збігається з місцем розташування військової частини, яке зазначили обвинувачений та допитаний свідок. Крім того дії обвинуваченого неправильно кваліфіковані за ч.4 ст.408 КК України, а повинні бути кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Вислухавши позиції учасників процесу, щодо заявленого клопотання захисником суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання захисту відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, що його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Обвинувальний акт за зазначеним провадженням складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив. Діючим кримінально-процесуальним законодавством не передбачено обов`язковість наявності печатки на обвинувальному акті. Зазначений обвинувальний акт стороною обвинувачення сформульовано обвинувачення щодо обвинуваченого і в ньому викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими; та викладені інші відомості передбачені законодавством, тому суд не бачить підстав для його повернення прокуророві.

Таким чином обставини та дані на які сторона захисту посилається, як на підстави повернення обвинувального акту прокуророві не можуть бути таковими, оскільки зазначені обставини та дані є предметом розгляду справи в суді по суті і оцінюються судом при прийнятті остаточного рішення за наслідками розгляду справи.

Судом було встановлено: що зазначена кримінальна справа підсудна Шевченківському районному суду м. Дніпра, підстав для закриття чи зупинення провадження по справі не має, обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, сторони на стадії досудового слідства та у підготовчому судовому засіданні не заключили угоду, кримінальна справа може бути призначена до розгляду по суті суддею одноособово, оскільки від обвинуваченого клопотання про розгляд справи колегіальним складом суду не надходило.

У відповідності до ст.27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або окремої частини лише у визначених випадках у тому числі якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.

Оскільки проведення закритого судового засідання є закритим тільки для доступу громадськості у тому числі з можливістю аудіо та відео фіксування процесу, а не учасників судового провадження (обвинуваченого, потерпілого, прокурора, захисників, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів) і розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться з додержанням усіх правил кримінального судочинства, то суд вважає, що порушень прав учасників процесу, порядку їх реалізації, а також порушень засад кримінального судочинства у цьому випадку не наступає.

Виходячи з вищенаведеного та з врахуванням ст.6 Європейської Конвенції прав людини з міркувань моралі, захисту прав потерпілої особи, а також для створення належних умов для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи суд приходить до висновку про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження.

Також прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з тих підстав, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем та обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, а тому з врахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення та статусу обвинуваченого, існують ризики, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, переховуватися від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу вважав недоцільним, також заперечував проти зменшення розміру застави.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора та просив зменшити розмір визначеної застави до мінімального визначеного законодавством України

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят днів, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, проти встановленого порядку несення військової служби, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, і який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками підриву бойової готовності та боєздатності військових підрозділів, з огляду на те, що в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, він не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, має широке коло знайомств серед військових, та з врахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, а також стадії процесу, коли свідки обвинувачення, які проходять військову службу разом з обвинуваченим в одній військовій частині, не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, реально існують обґрунтовані ризики, що він може переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистість, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, вищевикладених обставин, особистості обвинуваченого та його матеріального стану, суд не вбачає підстав для зменшення розміру визначеної застави і вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 242240 гривень з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 314, 315, 336, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Призначити кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України до розгляду у судовому засіданні на 14.30 год. 15 січня 2026 року.

Розгляд справи проводити у закритому судовому засіданні одноособово суддею, в режимі відеоконференції, з викликом:

- прокурора ОСОБА_3

- захисника адвоката ОСОБА_4

- обвинуваченого ОСОБА_5 .

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на строк шістдесят днів, тобто до 5 березня 2026 року включно.

Залишити без змін визначену заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 242240 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині вирішення питань застосування запобіжного заходу.

Суддя Шевченківського районного суду

міста Дніпра ОСОБА_1