Провадження № 1-кс/461/153/26
УХВАЛА

09.01.2026 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000243 від 13.11.2025 р.про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000243 від 13.11.2025 р.про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано наступним. ОСОБА_5 , який відповідно до свідоцтва № 636 від 25.04.2012, виданого Волинською обласною КДКА, має право на зайняття адвокатською діяльністю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та протиправного збагачення, вимагав та 01.12.2025 близько 21 год 00 хв одержав від ОСОБА_8 першу частину неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США, 08.12.2025 приблизно о 15 год 50 хв одержав від ОСОБА_8 другу частину неправомірної вигоди в сумі 2500 доларів США, тобто одержав від ОСОБА_8 для себе неправомірну вигоду в загальному розмірі 3500 доларів США за вплив на прийняття посадовими особами ВП «Лікарня Князя Лева» КНП «Львівське ТМО «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги», які згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про складання і видачу виписки про перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні у зазначеному медичному закладі без фактичного перебування останнього на такому лікуванні та за вплив на прийняття членами експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (надалі ЕКОПФО) Державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» у складі головуючого члена ОСОБА_9 та членів команди ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про встановлення ОСОБА_8 3 групи інвалідності.

Так, 08.11.2025 приблизно об 11 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи біля автосалону за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська 226, зустрівся із ОСОБА_8 з метою надання консультації щодо встановлення останньому групи інвалідності у зв`язку із наявними захворюваннями. У ході спілкування ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 , що з 2010 року має проблеми зі здоров`ям, зокрема, проблеми з хребтом, у зв`язку із чим йому встановлено діагноз «Ускладнений полісегментарний остеохондроз, спондильоз, деформуючий, спондилоартроз грудного, поперекового відділів хребта в стадії загострення». Враховуючи зазначене, ОСОБА_8 повідомив, що хоче отримати рішення ЕКОПФО щодо встановлення йому групи інвалідності та просить роз`яснити, чи достатньо даного діагнозу та наявної медичної документації для встановлення інвалідності.

Під час вказаної зустрічі у ОСОБА_5 виник умисел на одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття членами ЕКОПФО ДНП «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» рішення про встановлення ОСОБА_8 3 групи інвалідності, а також за здійснення впливу на прийняття посадовими особами ВП «Лікарня Князя Лева» КНП «Львівське ТМО «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» рішення про складання і видачу необхідної для цього виписки про перебування останнього на стаціонарному лікуванні у зазначеному медичному закладі без фактичного перебування ОСОБА_8 на такому лікуванні, після чого ОСОБА_5 , перебуваючи у вищевказаному місці, висловив ОСОБА_8 протиправну вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди у загальному розмірі 6000 доларів США за здійснення такого впливу.

ОСОБА_8 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_5 умови, за яких він вимушений надати йому неправомірну вигоду з метою отримання 3 групи інвалідності у зв`язку із наявними захворюваннями, погодився на таку протиправну вимогу ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 24.11.2025, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб забезпечив оформлення для ОСОБА_8 електронного направлення № 1570-0161-3616-1695.

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 01.12.2025, посадовими особами ВП «Лікарня Князя Лева» КНП «Львівське ТМО «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» складено виписку із медичної карти стаціонарного хворого №8240 від 28.11.2025, згідно з якою, ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі, незважаючи на те, що останній фактично не перебував на такому лікуванні.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, 01.12.2025 о 21 год 00 хв, перебуваючи біля автомобіля марки «Toyota Venza», д.н.з. НОМЕР_1 , на паркувальному майданчику ТЦ «ВАМ» за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 62, під час зустрічі з ОСОБА_8 отримав від останнього медичні документи на підтвердження існування хвороби, що надає право на оформлення групи інвалідності, а також одержав від останнього першу частину неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США, що станом на 01.12.2025, згідно з курсом НБУ, становило 42 266 грн, за вплив на прийняття посадовими особами ВП «Лікарня Князя Лева» КНП «Львівське ТМО «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги», які згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про складання і видачу виписки про перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні у зазначеному медичному закладі без фактичного перебування останнього на такому лікуванні та за вплив на прийняття членами ЕКОПФО Державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» у складі головуючого члена ОСОБА_9 та членів команди ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про встановлення ОСОБА_8 3 групи інвалідності.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 08.12.2025 приблизно об 11 год 00 хв, з використанням мобільного додатку «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_8 на його абонентський номер НОМЕР_2 та повідомив про необхідність з`явитись о 14 год 00 хв до ЕКОПФО Державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» за адресою: м. Львів, вул. Чернігівська, 5, та при цьому висловив протиправну вимогу про надання йому другої частини неправомірної вигоди в сумі 2500 доларів США за вплив на прийняття посадовими особами ВП «Лікарня Князя Лева» КНП «Львівське ТМО «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги», які згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про складання і видачу виписки про перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні у зазначеному медичному закладі без фактичного перебування останнього на такому лікуванні та за вплив на прийняття членами ЕКОПФО рішення про встановлення ОСОБА_8 3 групи інвалідності.

Цього ж дня приблизно о 13 год 00 хв ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перебуваючи поблизу будинку №7 на вул. Чернігівській у м. Львові, зустрівся із ОСОБА_8 , передав останньому його медичні документи та виписку із медичної карти стаціонарного хворого №8240 від 28.11.2025, які необхідні для пред`явлення членам ЕКОПФО під час оцінювання повсякденного функціонування особи та встановлення групи інвалідності, надав ОСОБА_8 вказівки щодо його поведінки під час проведення цього оцінювання, а також запевнив у подальшому прийнятті членами ЕКОПФО позитивного рішення про встановлення йому групи інвалідності.

Після цього 08.12.2025, близько 13 год 07 хв, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 на виконання вказівки ОСОБА_5 прибув до ЕКОПФО Державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» за адресою: м. Львів, вул. Чернігівська, 5, де за результатами огляду ОСОБА_8 членами ЕКОПФО Державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького» у складі головуючого члена ОСОБА_9 та членів команди ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийнято рішення про встановлення ОСОБА_8 3 групи інвалідності терміном на 1 (один) рік.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, 08.12.2025 приблизно о 15 год 50 хв, перебуваючи у автомобілі марки «Hyundai Kona», д.н.з. НОМЕР_3 , припаркованому на вул. Чернігівській, поблизу будинку № 7, у місті Львові, одержав від ОСОБА_8 для себе другу частину неправомірної вигоди у сумі 2500 доларів США, що станом на 08.12.2025, згідно курсу НБУ, становило 105 142 грн, за вплив на прийняття посадовими особами ВП «Лікарня Князя Лева» КНП «Львівське ТМО «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги», які згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про складання і видачу виписки про перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні у зазначеному медичному закладі без фактичного перебування останнього на такому лікуванні, та за вплив на прийняття вищевказаними членами ЕКОПФО Державного некомерційного підприємства «Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького», які згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення про встановлення ОСОБА_8 3 групи інвалідності.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвокат, українець, громадянин України, уродженець м. Львова, із повною вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, який у відповідності до свідоцтва № 636 від 25.04.2012, виданого Волинською обласною КДКА, має право на зайняття адвокатською діяльністю, підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

«08» січня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України та затримано в порядку ст. 208 КПК України на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що на даний час, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на ризики, що стали підставою для звернення до суду із даним клопотанням. Слідчий вказує, що при обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останньому необхідно визначити розмір застави, що становить 266240 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий зазначає, що саме такий розмір застави та покладення вказаних вище обов`язків забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, належну процесуальну поведінку та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України. Тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просила задовольнити подане клопотання. Надала пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні. Додатково зазначила, що ОСОБА_5 було затримано у м. Чернівці, за 30 км. від державного кордону України із закордонним паспортом та готівковими грошовими коштами, які останній мав при собі, що з урахуванням права останнього безперешкодно перетинати державний кордон, може свідчити про наявність обґрунтованих обставин, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, тобто про наявність підстав для затримання, які викладені в п. 6 ч.1 ст. 615 КПК України.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив. Вказав, що відсутні ризики, про які зазначає слідчий в клопотанні, та недоведені. Підозра є необґрунтованою та не підтверджується належними та допустимими доказами Розмір застави, визначений слідчим у клопотанні, є завищеним та непомірним для підозрюваного. Просив також врахувати, що підозрюваний має статус учасника бойових дій, є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку захисника. Зазначив, що вважає його затримання на підставі п. 6 ч.1 ст. 615 КПК України незаконним.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

«08» січня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України та затримано в порядку ст. 208 КПК України на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- заявою ОСОБА_8 від 11.11.2025;

-рапортом УСБУ у Львівській області про виявлене кримінальне правопорушення від 12.11.2025;

-протоколами допитів свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом оглядів мобільного телефону ОСОБА_8 ;

-медичними документами, наданими ОСОБА_8 в порядку ст. 93 КПК України;

-протоколом огляду документів від 09.12.2025;

-протоколами оглядів, ідентифікації та вручення грошових коштів;

-рапортом співробітника УСБУ у Львівській області від 26.12.2025;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 08.01.2026;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з конфіскацією майна, а отже, з метою уникнення такої відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, підозрюваний не одружений, дітей не має, при цьому має можливість безперешкодного виїзду за межі території України. Указане свідчить про відсутність факторів соціального стримування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, підозрюваних та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину), виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, зокрема стосовно ОСОБА_8 , а також може отримати відомості щодо інших осіб, які являються фігурантами вказаного кримінального провадження та може надати їм відомості та сприяти ухиленню їх від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз.

Крім того, про неможливість запобігання вказаного ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження,

Підозрюваний,25.02.1983 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до свідоцтва № 636 від 25.04.2012, виданого Волинською обласною КДКА, має право на зайняття адвокатською діяльністю, зі слів останнього отримує пенсію по інвалідності внаслідок війни у сумі 68 тисяч грн., володіє трьох кімнатною квартирою та має у власності автомобіль марки «Hyundai», крім того розмір його доходів від здійснення адвокатської діяльності становить близько 300000 грн. на рік. При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваним, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваній необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про наявність підстав для затримання підозрюваного на підставі п. 6 ч.1 ст. 615 КПК України. Зокрема, з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину вбачається, що ОСОБА_5 було затримано у м. Чернівці, за 30 км. від державного кордону України із готівковими грошовими коштами, що з урахуванням права останнього безперешкодно перетинати державний кордон, може свідчити про наявність обґрунтованих обставин, які дають підстави вважати, що можлива втеча останнього з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Суд, враховуючи викладені ризики, обставини вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 ,приходить до висновку про необхідність обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень не в силі.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який не підпадає під вищезазначений перелік, суд вважає за можливе призначити заставу.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.

Визначаючи розмір застави, суд враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення. У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний є учасником бойових дій, є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, у відповідності до свідоцтва № 636 від 25.04.2012, виданого Волинською обласною КДКА, має право на зайняття адвокатською діяльністю, зі слів останнього отримує пенсію по інвалідності внаслідок війни у сумі 68 тисяч грн., володіє трьох кімнатною квартирою та має у власності автомобіль марки «Hyundai», крім того розмір його доходів від здійснення адвокатської діяльності становить близько 300000 грн. на рік.

Тому з врахуванням матеріального стану та особи підозрюваного, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 166400 грн.

Суд, враховуючи наведене та обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, приходить до висновку про те, що застава в розмірі в розмірі 166400 грн. здатна забезпечити ОСОБА_5 виконання покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При цьому підозрюваному роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на визначений нижче строк покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0000757.

Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 06.03.2026 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 166400 грн.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742; Банк отримувача ДКСУ, м.Київ ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0000757.

У разі застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 06.03.2026 року покласти на нього наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 14.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1