17.09.2025 Провадження по справі № 1-кп/940/131/25
Справа № 940/1121/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тетіїв Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000120 від 06 травня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятигори, Тетіївського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда ІІ групи, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, не депутата, одруженого, на утриманні якого малолітні діти не перебувають, на військовому обліку не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 05.05.2025, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, у житловій кімнаті будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_6 щодо побутових питань, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не маючи на меті заподіяти останньому фізичну шкоду у вигляді тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень і не передбачаючи їх настання, хоча повинен був і міг їх передбачити, не переконався, у безпечності своїх дій для інших, не переконався у відсутності інших перепон закриваючи двері житлової кімнати, внаслідок удару дверей об дверну раму, з необережності заподіяв ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді травматичної ампутації фаланги пальця лівої кисті, яка знаходилась на дверній рамі.

Окрім цього, 05.05.2025, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, на подвір?ї домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_6 щодо побутових питань, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно, наніс один удар рукою в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 .

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді садна лоба та садна спинки носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ст. 128 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що не оспорює обставини вчинення правопорушень, викладені в обвинувальному акті. Так, 05.05.2025 він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, посварився із тестем ОСОБА_7 та наніс йому тілесні ушкодження, у вчиненому щиро кається, вчинив не правильно, просив пробачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у необережному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, також своїми діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами та має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, форму вини, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра, згідно з висновку судово-психіатричного експерта № 138 від 14.05.2025 ОСОБА_4 під час скоєння кримінального правопорушення в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставини, враховуючи висновок в досудовій доповіді органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені: - ст. 128 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, - ч. 1 ст. 125 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн., у в межах санкції частин цих статей та, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Згідно із ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, а також його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Матеріальна шкода правопорушеннями не заподіяна. Цивільний позов не заявлений.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази та процесуальну витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.125, ст. 128 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.;

- за ст. 128 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - не обирати.

Строк покарання обраховувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Київського апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

За приписами ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1