Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4702/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/285/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №295/4702/25 за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 08.04.2025,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, а своїм рішенням відкрити провадження за його скаргою щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування, а справу призначити до судового розгляду. При цьому, зазначає, що в даному випадку необхідно відкрити провадження, копію скарги з усіма додатками через систему "Електронний Суд" направити до ТУ ДБР в м.Хмельницький та Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, після цього розглянути дану скаргу за результатом якої прийняти рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

В свою чергу, згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку апеляційного суду оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням зазначених вимог закону.

Як убачається з матеріалів судового провадження №295/4702/25, 04.04.2025 адвокат ОСОБА_8 , діючий в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді зі скаргою про визнання бездіяльності прокурора та слідчого, яка полягає у здійсненні досудового розслідування з порушенням розумних строків, неприйнятті кінцевого рішення в порядку ст.284 КПК України за наявності об`єктивних підстав у кримінальному провадженні № 0000933 та зобов`язання прокурора та слідчого у кримінальному провадженні прийняти кінцеве рішення в порядку ст.284 КПК України в найкоротший строк.

Згідно змісту скарги, ОСОБА_7 проходив службу у в/ч НОМЕР_1 . 31 липня 2023 року отримав поранення пов`язане із Захистом Батьківщини, його було доставлено до лікарні, де згодом йому надавалася медична допомога. З моменту отримання травми він тривалий час знаходився на лікуванні в різних медичних закладах, де йому надавалася медична допомога, у тому числі військових госпіталях та інших лікарнях. В грудні 2023 року він пройшов ВЛК, та був визнаний «обмежено придатним», а 22 лютого 2024 року отримав статус інваліда 3-ої групи, як травма, що отримана під час Захисту Батьківщини. Проте як виявилося згодом, що із 22 лютого 2024 року його подано було до списків як особа, що самовільно залишила військову службу. Станом на сьогоднішній день рішення по кримінальному провадженню 0000933 від 14.03.2024 року за ч.5 ст.407 КК України, що було розпочато за фактом самовільного залишення військової частини відсутнє, що унеможливлює повернення ОСОБА_7 до його військової частини, а також вже близько 7 разів працівники поліції при перевірці документів повідомляли про те, що він знаходиться в розшуку, після чого вони при ньому телефонували слідчому, який казав після цього його відпускати, оскільки підстав для затримання його не має (а.п.1-2).

За результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_8 слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею в оскарженій ухвалі правильно звернуто увагу, що згідно п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України до компетенції слідчого судді віднесено розгляд скарги на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Як слушно зазначає слідчий суддя, підозрюваний та/або його захисник може звернутися до слідчого судді зі скаргою на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні з порушенням розумних строків виключно у тому разі, якщо в попередньому оскаржить недотримання розумних строків прокурору в порядку ст.308 КПК України та отримає від цього прокурора рішення про відмову в задоволенні відповідної скарги (п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України) чи прокурор не прийме відповідного рішення у триденний строк згідно з ч.2 ст.308 КПК України (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

При цьому, апеляційним судом за результатами апеляційної перевірки матеріалів провадження встановлено відсутність факту звернення адвоката ОСОБА_8 з відповідною скаргою, в порядку ст.308 КПК України, до прокурора вищого рівня на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000933 від 14.03.2024, як і прийнятого процесуального рішення та на підставі розгляду цієї скарги захисника.

В свою чергу, прокурором в суді апеляційної інстанції підтверджено те, що адвокат ОСОБА_8 , в порядку ст.308 КПК України, дійсно не звертався до прокурора вищого рівня щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000933 від 14.03.2024.

Крім того, апеляційний суд зважає на те, що згідно відповіді №62-1602вих25 від 31.03.2025 прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 (а.п.30-31), за результатами звернення адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000933 від 14.03.2024 року за ч.5 ст.407 КК України, вказано, що наразі ОСОБА_7 не повідомлялось про підозру та останній має фактичний статус свідка у цьому кримінальному провадженні.

Вище зазначене підтверджено прокурором і в суді апеляційної інстанції, доказі протилежного апеляційному суду не надано.

Також, згідно відповіді ГУНП в Житомирській області №84580-2025 від 14.04.2025, ОСОБА_7 станом на 14.04.2025 не перебуває в розшуку в жодному кримінальному провадженні.

З урахуванням цього (фактична відсутність предмета оскарження до слідчого судді), на переконання апеляційного суду, слідчий суддя правильно застосував норми кримінального процесуального закону та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в порядку ч.4 ст.304 КПК України підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_8 , за відсутності повноважень слідчого судді оцінки дій прокурора при проведенні досудового розслідування у розумні строки, як і неприйняття кінцевого рішення в порядку ст.284 КПК України.

Висновки наведенні слідчим суддею в оскарженій ухвалі адвокатом ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі не спростовані, з цього приводу наведені апеляційні доводи є безпідставними. Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 08.04.2025, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :