Справа № 515/381/25
Провадження № 1-кп/515/612/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000218 від 12 лютого 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кремидівка Комінтернівського району Одеської області, українки, громадянки України, з базовою загальною освітою, офіційно непрацюючої, незаміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2024 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти-1382» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: вул. Василя Тура, буд. 13-Г, м. Татарбунари, Білгород-Дністровський район, Одеська область, отримала від особи похилого віку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за її згодою належний їй мобільний телефон марки «Tecno», з номером НОМЕР_1 , через який здійснювався доступ до її банківського рахунку НОМЕР_2 в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») для зняття готівки. При вказаних обставинах, ОСОБА_4 встановила з дозволу держателя спеціального засобу - банківського рахунку ОСОБА_5 на свій власний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi A3» мобільний додаток «ПУМБ онлайн» шляхом введення реквізитів щодо доступу до банківського рахунку останньої. Після реєстрації мобільного додатку «ПУМБ онлайн» та введення цифрового смс-повідомлення, яке прийшло на телефон потерпілої з кодом підтвердження реєстрації, внаслідок чого отримала санкціонований власником доступ до інформаційної (автоматизованої) системи банку та банківського рахунку ОСОБА_5 в АТ «ПУМБ», з метою проведення відповідного банківського рахунку та зняття готівки. У подальшому ОСОБА_4 не видалила зі свого мобільного телефону додаток «ПУМБ онлайн», залишивши таким чином доступ до банківського рахунку потерпілої ОСОБА_5 .

Згодом, у період часу з 01 січня 2025 року по 09 січня 2025 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи в умовах воєнного стану, з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення коштів з банківського рахунку, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одним і тим самим способом, не маючи великого розриву у часі, переслідуючи умисел на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, маючи доступ до банківського рахунку ОСОБА_5 в АТ «ПУМБ» через встановлений у своєму власному мобільному телефоні додаток «ПУМБ онлайн» таємно від потерпілої, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу банківської картки, здійснила несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи самообслуговування банківських рахунків АТ «ПУМБ», який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою.

За вказаних обставин ОСОБА_4 , використовуючи на своєму мобільному телефоні марки «Xiaomi» моделі «Redmi A3» з встановленим мобільним додатком «ПУМБ онлайн», таємно, самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу-банківського рахунку АТ «ПУМБ» вводила необхідні дані реквізитів щодо доступу до банківського рахунку ОСОБА_5 , внаслідок чого отримала несанкціонований власником доступ до інформаційної (автоматизованої) системи банку та банківського рахунку останньої, в результаті чого несанкціоновано втручалась в роботу інформаційної (автоматизованої) системи самообслуговування банківських розрахунків АТ «ПУМБ», яка згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, отримавши при цьому вільний доступ до всіх рахунків потерпілої ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

ОСОБА_4 під час дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 та востаннє продовжено строком на 90 днів, до 10 лютого 2025 року Указом Президента України від 28.10.2024 за № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», введеним в дію Законом України від 29.10.2024 № 4024-ІХ, в період часу з 01 січня 2025 року по 09 січня 2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном - коштами, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що її дії носять незаконний та протиправний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одним і тим самим способом, не маючи великого розриву у часі, умисно, таємно викрала кошти, що зберігалися на банківському рахунку ОСОБА_5 НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ».

За вказаних обставин, ОСОБА_4 , попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті ОСОБА_5 за допомогою мобільного додатку «ПУМБ онлайн», завантаженого та встановленого на власному телефоні за вищевказаних обставин, шляхом спотворення процесу обробки інформації, надаючи вигляд, що операція з банківським рахунком нібито здійснюється безпосередньо його власником, протиправно здійснювала операції перерахунку грошових коштів з банківського рахунку в АТ «ПУМБ», що належить ОСОБА_5 , на картковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_6 , доступ до якого мала з відома та з дозволу останнього, а згодом на свій особистий банківський рахунок НОМЕР_4 в АТ «Універсал Банк».

Діючи таким способом, з єдиним умислом та мотивом, ОСОБА_4 таємно викрала кошти з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_5 :

01 січня 2025 року о 03 годині 05 хвилин перерахувала з банківського рахунку потерпілої кошти у сумі 3 000,00 грн;

03 січня 2025 року о 16 годині 28 хвилин перерахувала з банківського рахунку потерпілої кошти у сумі 2 000,00 грн;

07 січня 2025 року о 17 годині 27 хвилин перерахувала з банківського рахунку потерпілої кошти у сумі 2 500,00 грн;

09 січня 2025 року о 09 годині 35 хвилин перерахувала з банківського рахунку потерпілої кошти у сумі 2 100,00 грн.

Всього за вказаний період часу ОСОБА_4 неправомірно, без згоди та відома потерпілої ОСОБА_5 таємно від власника, несанкціоновано, тобто самочинно, без відповідного дозволу, незаконно втрутилася в мобільний додаток «ПУМБ онлайн» для дистанційного керування банківською карткою, з банківського рахунку НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ» належного особі похилого віку ОСОБА_5 , умисно, таємно викрала грошові кошти на загальну суму 9 600,00 грн, якими розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою у інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, дала показання у відповідності з встановленими обставинами, погодилася з обсягом здобутих по справі доказів і не оспорювала їх. Просила суворо не карати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд переконався у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю вказаних доказів, які узгоджуються між собою. Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 1 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно непрацевлаштована, має постійне місце проживання, незаміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей 4 та 7 років, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра КНП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення за другим епізодом щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне та повне відшкодування завданих збитків.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вчинено проступок та умисний тяжкий злочин, наслідки їх вчинення для потерпілої особи, вказані дані про особу обвинуваченої, її вік, те, що вона офіційно непрацевлаштована, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судима, за наявності обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, з врахуванням висновку Білгород-Дністровського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про можливість виправлення обвинуваченої у суспільстві, та доходить висновку, що необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченої, а також для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень є покарання не пов`язане із ізоляцією від суспільства, однак в умовах нагляду і контролю, у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Підставою для звільнення обвинуваченої від відбування покарання згідно ст.75 КК України зокрема, є те, що вона має постійне місце проживання, стабільні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, вину у вчиненому визнала, щиро покаялася, матеріальні збитки відшкодувала.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, відповідно до якої суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту на майно, накладеного згідно з ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2025 року.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361, ч. 4 ст.185 КК України, і призначити покарання за:

- за ч.1 ст.361 КК України у виді одного року пробаційного нагляду;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік.

Згідно з п. п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з 29 травня 2025 року.

Скасувати арешт на майно, накладений згідно з ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2025 року.

Речові докази: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi A3, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_7 та «Лайфселл» НОМЕР_8 (запаковано до сейф-пакету ІСR0235833), який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, конфіскувати на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1