1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1026/25 1-кп/335/530/2025
15 квітня 2025 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Іпатово Ставропольського краю, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні прокурором подано письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що 06.06.2024 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.07.2024, який було неодноразово продовжено ухвалами слідчого судді, востаннє ухвалою слідчого судді від 19.02.2025 продовжено ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.04.2025.
Прокурором встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання до 8 років позбавлення волі, а відтак є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, обвинувачений, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання. Будучи громадянином України, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти основ Національної безпеки України в період воєнного стану. При цьому, органом досудового розслідування отримано докази, що ОСОБА_5 приховує громадянство України, заперечує суверенність України та нав`язує подібну ідею іншим громадянам.
До того ж, 28.02.2017 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 376, ч. 2 ст. 296 КК України, який наразі перебуває на розгляді в суді.
В клопотанні прокурор просить врахувати процесуальну поведінку ОСОБА_5 , зокрема, його неявку без поважних причин у судові засідання, переховування від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим його було оголошено в розшук.
Без ізоляції від суспільства зазначений спосіб поведінки може бути обраний ОСОБА_5 для тиску на свідків і під час подальшого кримінального провадження.
Крім того, прокурор вважає, що окремі протиправні діяння, з яких складається продовжуваний злочин, вчинено співучасниками, у тому числі безпосередньо ОСОБА_5 , шляхом тиску на свідків шляхом чисельної переваги, тому такий спосіб буде застосований ОСОБА_5 для чинення тиску на учасників кримінального провадження під час судового розгляду.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 упродовж тривалого часу не має легальних джерел доходів, за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 не проживає, а під час обшуку 14.05.2024, встановлено його місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 . Затримано ОСОБА_5 було за адресою: АДРЕСА_3 , де він тимчасово проживав. Крім того, у листах ОСОБА_5 вказує адресу листування: АДРЕСА_4 , де також не проживає.
Посилаючись на вказані обставини, прокурор просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 у на 60 діб.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що він не є обвинуваченим, прокурором не надано доказів в підтвердження зазначених у клопотанні ризиків.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_10 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Зауважила, що обвинувачений вже тривалий час утримується під вартою, а ризики, зазначені прокурором є недоведеними, оскільки намірів переховуватися від суду, та перешкоджати суду обвинувачений не мав та не має. У задоволенні клопотання прокурора просить відмовити.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати обрати або продовжити запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як встановлено судом, на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2024 до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.07.2024 включно, який в подальшому продовжувався.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26.06.2024 апеляційні скарги ОСОБА_5 та захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишено без змін.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2025 продовжено ОСОБА_5 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.04.2025 включно.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно ОСОБА_5 спливає 19.04.2025.
Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_5 з приводу того, що він не обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні, оскільки після направлення обвинувального акту до суду ОСОБА_5 набув статусу обвинуваченого.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 неодноразово перевірялася судами при обранні йому запобіжного заходу та при продовженні його строку, а також Запорізьким апеляційним судом під час розгляду апеляційних скарг обвинуваченого на обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд вважає встановленими та доведеними стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, які, згідно зі ст. 12 цього Кодексу, відносяться до тяжкого злочину, та полягають у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, вчинене у період введеного в країні воєнного стану.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу суд враховує процесуальну поведінку ОСОБА_5 у ході досудового розслідування, яка відображена в ухвалі суду від 19.02.2025 року, а саме те, що на розгляді суду перебувало клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також про дати судових засідань, у судові засідання до зали судових засідань двічі (17.05.2024, 21.05.2024) не з`явився, у зв`язку із чим ухвалою слідчого судді від 21.05.2024 було задоволено клопотання прокурора про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 та надано дозвіл на його затримання, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. А також, у зв`язку із переховуванням від органу досудового розслідування, 01.06.2025 постановою слідчого ОСОБА_5 оголошено у розшук.
Таким чином, поведінка ОСОБА_5 свідчить про його здатність ігнорувати вимоги процесуального закону і не виконувати процесуальні обов`язки, оскільки останній свідомо без поважних причин не з`являвся в судові засідання за викликами, свідомо ухилився від виконання ухвали слідчого судді про привід, що призвело до необхідності надавати дозвіл на його затримання з метою приводу для участі у розгляді вказаного клопотання та заперечення ОСОБА_5 цих фактів під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу лише підтверджує його зневажливе ставлення до своїх процесуальних обов`язків обвинуваченого.
Вказана поведінка ОСОБА_5 дає підстави вважати про його схильність до переховування від органу досудового розслідування та суду, а тому ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України існує і наразі.
Крім того, і ризик незаконного впливу на свідків на даний час є актуальним, оскільки наразі жоден із свідків не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів у кримінальному провадженні судом при розгляді справи по суті пред`явленого обвинувачення. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 може здійснювати вплив на свідків з метою зміни ними показань або відмови від їх надання перед судом для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.
Ризик продовження кримінального правопорушення або вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що як випливає із викладених в обвинувальному акті обставин, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що за попередньою змовою з іншими співучасниками поширювали через ютуб-канали завідомо недостовірну інформацію, яка перешкоджала законній діяльності Збройних Сил України, у зв`язку із чим, перебуваючи на волі, маючи доступ до соціальних мереж, обвинувачений може продовжити вчиняти інші аналогічні злочини.
При розгляді вказаного клопотання, суд також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, на військовому обліку не перебуває, відомості про фактичне місце проживання ОСОБА_14 у м. Запоріжжі відсутні, оскільки хоча він і має зареєстроване місце проживання, проте, під час досудового розслідування, в тому числі із його заяв, встановлено ще декілька адрес, за якими він начебто проживає. Ці обставини щодо різних місць мешкання обвинуваченого також підтверджуються ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 07.02.2017 року, яку надав обвинувачений у судовому засіданні.
Також, суд враховує ту обставину, що злочини, передбачені ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, у яких обвинувачується ОСОБА_5 , вчинені за попередньою змовою групою осіб, проти вжиття військовослужбовцями Збройних Сил України мобілізаційних заходів, під час дії воєнного стану.
Враховуючи продовження існування ризиків, доведених прокурором, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та під час досудового розслідування, підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , їх спрямованість проти основ Національної безпеки України, під час дії в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання його під вартою на 60 діб.
На думку суду, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існують на даний час.
Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я судом не надано.
На думку суду, встановлені під час розгляду клопотання обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, обраний відносно нього запобіжний захід у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке йому пред`явлено, кореспондується із характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою застосування запобіжного заходу.
Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Так, відповідно до вказаної норми, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, під час дії воєнного стану, з урахуванням встановлених ризиків та відомостей про особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави у даному випадку.
Крім того, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, його процесуальної поведінки, встановлення судом продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також змісту повідомленого ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке визнано судом обґрунтованим, з урахуванням положень ч. 6 ст. 176 КПК України, у суду відсутні підстави для застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 цієї статті, ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 діб, до 13 червня 2025 року включно.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 13 червня 2025 року включно.
Встановити строк дії ухвали до 13 червня 2025 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1