У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Офісу Генерального прокурора звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні №0000002 про арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що відповідно до матеріалів Управління Служби безпеки України в Запорізькій області встановлено, що в період березень-квітень 2024 року Департаментом ЖКГ та ПЕК Харківської ОДА укладено низку договорів на постачання виробів з дроту (які мали бути використані для будівництва фортифікаційних споруд в Харківській області з подальшою передачею до ЗС України) з фізичними особами-підприємцями, що призвело до збитків державному бюджету в особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.05.2025 (справа № 761/18338/25) надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ФОП ОСОБА_4 , з метою виявлення та вилучення предметів та документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно переліку, що вказаний в зазначеній ухвалі суду.

15.05.2025 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено у ФОП ОСОБА_4 : банківська картка Приват Банку (Універсальна) № НОМЕР_1 ; банківська картка Приват Банку (Для виплат) № НОМЕР_2 ; мобільний телефон ОРРО А17К ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 на якому можуть міститись відомості, які мають значення для розслідування кримінального провадження.

15.05.2025 вищевказані речі, предмети та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на них міститься відомості, які мають значення для розслідування кримінального провадження.

Прокурор надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його з підстав, які у ньому наведені.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаних предметів, які мають доказове значення вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на вказані речові докази є їх збереження, оскільки їх повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винною особою кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Слідчий суддя враховує, що вилучене майно має суттєве значення для досудового розслідування цього кримінального провадження, а також може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Арешт майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, про що зазначається у клопотанні прокурора.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 15.05.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: банківська картка Приват Банку (Універсальна) № НОМЕР_1 ; банківська картка Приват Банку (Для виплат) № НОМЕР_2 ; мобільний телефон ОРРО А17К ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з метою забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025, заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1