У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліії у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, громадянина російської федерації, без визначеного місця проживання в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено 02.07.2025 року до ЄРДР за №0001946 за ст.355 ч.2 КК України,-

Встановив:

04.07.2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліії у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено 02.07.2025 року до ЄРДР за №0001946 за ст.355 ч.2 КК України.

На обґрунтування даного клопотання зазначено наступне.

В провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001946 від 02.07.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

03.07.2025 органом досудового розслідування повідомлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянину, громадянину російської федерації, уродженця с.м.т. Євлашево, Кузнецького району, Пензенської області, без визначеного місця реєстрації та проживання на території України, раніше судимому, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією російсько федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений та діє по теперішній час.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 02.07.2025, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_7 , дізнались від ОСОБА_8 , про те, що остання, за усної домовленості будучи працевлаштованою на посаді повара в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , пройшовши 3 дні стажування та працюючи 2 дні не отримала заробітної плати у розмірі приблизно 2 000 грн.

В цей час, у ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, спрямований на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, які виникли в результаті усної домовленості між ОСОБА_8 з одного боку та ОСОБА_11 , який являється адміністратором кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 » з іншого боку, вчинений за попередньою змовою групою осіб, із погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. З цією метою, ОСОБА_4 , вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , направлену на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинений за попередньою змовою групою осіб, із погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, при цьому розподіливши між собою злочинні ролі. При цьому, з метою залякування потерпілого, ОСОБА_7 взяв із собою заздалегідь приготовлений предмет, схожий на сокиру, а ОСОБА_4 , в свою чергу взяв із собою предмет схожий на пістолет, який помістив до поясною кобури на передню частину тіла.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_7 , не повідомляючи ОСОБА_8 про свої злочинні наміри, разом із останньою направились до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Зайшовши до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 », ОСОБА_7 , тримаючи в руках заздалегідь підготовлений предмет для погрози вбивством та нанесення тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до барної стійки та розмахуючи сокирою висловлював погрози вбивства та нанесення тяжких тілесних ушкоджень, при цьому примушуючи виконати цивільно-правове зобов`язання у вигляді повернення грошових коштів для ОСОБА_8 , які остання повинна була отримати внаслідок усної домовленості за працевлаштування на посаді повара в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 ».

В свою чергу, ОСОБА_4 , відповідно до відведеної йому злочинної ролі, стояв поруч із ОСОБА_7 , при цьому, своєю присутністю, здійснюючи психологічний тиск та демонстрування наявності пістолету, який розташовувалась на поясній кобурі, розміщеної на передній частині тулуба.

Продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_4 , діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_7 , підійшли до адміністратора закладу - ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , відповідно до відведеної йому злочинної ролі, продовжив висловлювати погризи вбивства та нанесення тяжких тілесних ушкоджень, примушуючи виконати цивільно-правове зобов`язання перед ОСОБА_8 , при цьому утримуючи в руках сокиру та в подальшому вихопивши у ОСОБА_4 пістолет. У свою чергу, потерпілий ОСОБА_11 , усвідомлюючи загрозу своєму життю та здоров`ю, передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 800 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що грошові кошти повернені не в повному обсязі, не звертаючи на прохання ОСОБА_8 припинити злочинні дії, продовжили примушування ОСОБА_11 , до виконання цивільно-правових зобов`язань перед останньою.

Після цього, працівник кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 », непомітно для учасників конфлікту, натиснув «тривожну» кнопку, після чого прибули працівники охорони ТОВ «Комсервіс» та припинили злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 завдали ОСОБА_11 майнового збитку в розмірі 800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, а саме у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб із погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

02.07.2025 о 22:03 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст.355 КК України (фактичний час затримання 17:20 година 02.07.2025.)

Підставами підозрювати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, які були дослідженні слідчою суддею.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 355 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

На той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду.

На той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він вчинив умисне кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та кримінальні правопорушення проти журналістів та потерпілий і свідки у кримінальному провадженні у своїх показаннях прямо вказали на ОСОБА_4 , як на особу яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що підозрюваний може погрожувати свідкам з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 отримавши копії клопотання про обрання міри запобіжного заходу, достовірно володіє повними анкетними даними свідків та інформаціє про місця проживання останніх.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_4 не працює, немає постійного джерела доходу, крім того, ОСОБА_4 раніше судимий, а саме 06.06.2025 року за ч. 1 ст. 309, крім того, 30.06.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 направлений до Солом`янського районного суду м. Києва, що свідчить про те, що останній може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та кримінальні правопорушення проти журналістів.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб із погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.355 КК України.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала із наведених в самому клопотанні підстав та наполягала на його задоволенні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 виступав проти задоволення клопотання прокурора. Просив суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є, серед інших, видом заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, яка визначає загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 6 ст. 177 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_4 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Так, суд приходить до висновку, що є обґрунтованим наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1.Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Цей ризик підтверджується фактом відсутності у підозрюваного постійного місця проживання. Також у підозрюваного відсутні міцні соціальні та родинні зв`язки, що сприяє переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду.

2.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Цей ризик підтверджується обізнаністю підозрюваного ОСОБА_4 щодо ступеню тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення. Відтак уникнення покарання від слідства та суду є самим найсприятливішим ходом подій.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик підтверджується, наступним чином, оскільки підозрюваний не має офіційного доходу/працевлаштування, єдиним способом заробітку для нього було зайняття протиправною діяльністю у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, оскільки дана протиправна діяльність була єдиним способом його систематичного заробітку.

Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більшої суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Слідчий суддя враховує наведене, а також приймає до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, бере до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може вчинити нове кримінальне правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування; впливати на потерпілу та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, з метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, враховуючи відомості про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані та переконливі підстави для визначення йому застави у розмірі, у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131,132, 176, 177, 182, 183, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженцю російської федерації, без визначеного місця проживання,раніше судимого запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 30.08.2025 року 17.00., з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 61360 гривень які можуть бути внесені як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною (юридичною) особою на депозитний рахунок: отримувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України м.Київ, рахунок отримувача UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України строком на 60 днів з дня внесення застави, а саме:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2)прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

3)повідомляти вказаних осіб суд про зміну свого місця проживання;

4) не спілкуватись з іншим підозрюваним, потерпілим та свідками по даному провадженню;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон,інші документи ,що дають право на виїзд з України чи в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

В разі внесення застави уповноважена службова особа повинна негайно видати розпорядження про звільнення з-під варти особи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1