Справа № 471/1474/24
Провадження №1-кс/471/112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2025 р. селище Братське

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Братське Вознесенського району Миколаївської області клопотання представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна автомобіля марки «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт автомобіля марки «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , який був накладений ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2024 року в рамках кримінального провадження №0000259 від 26.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та повернути володільцю ОСОБА_4 .

Клопотанння обґрунтовує тим, що вказаний автомобіль був вилучений в ході огляду місця події по вул. Соборна, 60 в смт Єланець Вознесенського району Миколаївської області. Арешт на вказаний автомобіль накладався в рамках вищезгаданого кримінального провадження №0000259 від 26.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України з метою його збереження як речового доказу та здійснення ряду слідчих дій. Наразі автомобіль зберігається на спеціальному майданчику СПД № 1 ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області вже протягом майже чотирьох місяців, однак ніяких слідчий дій в межах цього кримінального провадження не проводиться, не проведено жодної з експертиз, задля забезпечення яких й накладався арешт. Такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є триваючим втручанням у право власності, а іноді і в право на особисте та сімейне життя, тому рішення, яке встановлює арешт майна, може з часом втратити свою обґрунтованість в результаті зміни обставин, які правомірність такого арешту обґрунтовували. За увесь цей час жодній особі не пред`явлена підозра, натомість арештоване майно утримується органом досудового розслідування. ОСОБА_4 є володільцем вказаного автомобіля і увесь цей період зазнає втручання у свої права, так як позбавлений можливості хоча б користуватись автомобілем. У той же час, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту майна є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Вважає, що орган досудового розслідування, враховуючи його тривалість, порушує принцип «пропорційності втручання».

В судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання про арешт майна та просив його задовольнити. Зазначив, що арешт автомобіля є незаконним, у кримінальному провадженні ніяких свідчих дій не проведено, порушується право власності ОСОБА_4 , не встановлена причетність автомобіля до кримінального провадження.

Прокурор в судове засіданні не з`явився, однак надіслав клопотання, в якому просить розглянути клопотання про скасування арешту майна без його участі та відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, посилаючись на те, що ухвалами слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 02.12 2024 року з метою збереження речових доказів накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 та причіп д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , які ОСОБА_4 придбав без перереєстрації права власності у вказаних осіб та які використовувалися під час вчинення кримінального правопорушення. Вважає, що потреба у застосуванні арешту вищевказаних автомобіля та причепу не відпала, оскільки у разі зняття з них арешту, вказані речові докази будуть знищені або приховані від органу досудового розслідування ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вислухавши представника заявника, приймаючи до уваги думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим відділенням ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000259 від 26.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

26.11.2024 року слідчим СВ ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в ході проведення огляду місця події по вул. Соборна біля будинку № 60, смт Єланець Вознесенського району Миколаївської області автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 та причіп д.н.з. НОМЕР_3 зеленого кольору, в якому знаходились колоди дерев породи «Акація біла» вилучено.

Постановою слідчого від 26.11.2024 р. автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 помаранчевого кольору із автомобільним причіпом д.н.з. НОМЕР_3 зеленого кольору разом з колодами дерев породи «Акація біла», які знаходилися на вищевказаному причіпі визнано речовим доказом та поміщено на територію СПД №1 ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 02.12 2024 року накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 2106» помаранчевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , який вилучений 26.11.2024 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 та зберігається на спеціальному майданчику СПД №1 ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

ОСОБА_4 є володільцем вищевказаного автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2106» помаранчевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , а користувачем є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було накладено з метою збереження речових доказів для забезпечення завдань кримінального провадження та здійснення ряду слідчих дій.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у зв`язку із недоведеністю представником заявника того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000259 від 26.11.2024 року триває, слідчим проводяться слідчі дії, скасування арешту майна може призвести до пошкодження, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також беручи до уваги, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника (володільця) майна, і саме за таких умов може бути виконане завдання кримінального провадження, в задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст.170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна - автомобіля марки «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , накладеного ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 02.12.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000259 від 26.11.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та повернення володільцю ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1