Справа № 352/2485/23
Провадження № 1-кс/352/291/25
УХВАЛА

16 травня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей та документів, у кримінальному провадженні № 0000345 від 07 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365-2 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий за погодженням з прокурором, як сторона кримінального провадження № 0000345 від 07 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365-2 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 № 909/282/23 з можливістю зробити їх копії, що знаходяться у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що в ході досудового розслідування з метою отримання вказаних матеріалів, як допустимих доказів, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до них з можливістю вилучення їх оригіналів, оскільки такі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, повного та всебічного проведення досудового розслідування, а також необхідні для проведення експертизи.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, на задоволенні клопотання наполягала.

Згідно із нормами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснювалося.

Дослідивши клопотання і додані документи, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його задоволення враховуючи таке:

Досудовим розслідуванням установлено, що 06.10.2023 до ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла письмова заява генерального директора приватного підприємства « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 про те, що державний реєстратор ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої особи здійснила за допомогою електронно-цифрового підпису незаконну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення площею 68, 9 кв.м., розташоване адресою: АДРЕСА_2 за ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим завдала шкоди охоронюваним законом інтересам ПП « ОСОБА_5 ».

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 (рішення від 15.08.2023 справа № 909/282/23) та ІНФОРМАЦІЯ_5 (постанова від 18.03.2024) дійшли висновку про відсутність права власності у ПП « ОСОБА_8 » на спірне приміщення (яке є складовою об`єкту, а не окремим об`єктом), оскільки останнє було створено в результаті реконструкції за дозволом ІНФОРМАЦІЯ_6 , а право власності на весь об`єкт належить ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суди при винесені рішення виходили з того, що ПП « ОСОБА_8 » не набув право власності на спірне нежитлове приміщення. Вказане приміщення було створено в результаті реконструкції, а право власності на такий об`єкт до проведення його реконструкції належало ІНФОРМАЦІЯ_7 . ПП « ОСОБА_8 » позбавлене можливості здійснити державну реєстрацію такого права навіть за відсутності оспорюваної державної реєстрації прав. Спірне приміщення, яке створене в результаті реконструкції, не є окремим об`єктом, а є складовою приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 . Той факт, що ПП « ОСОБА_8 » був замовником будівництва не є безумовною правовою підставою для набуття ним права власності на об`єкт будівництва. За наведених обставин у ПП « ОСОБА_8 » були відсутні будь-які правові підстави для легітимних очікувань щодо набуття права власності на спірне приміщення.

Такі висновки судів відповідають правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 у справі № 539/5295/21 (на яку скаржник посилається у своїй касаційній скарзі), з якої вбачається, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття такого права з фактом його державної реєстрації. Адже, ПП « ОСОБА_8 » зареєстрував право власності на спірне приміщення з тієї підстави, що був власником об`єкту нерухомого майна, в якому таке приміщення знаходиться.

За результатом розгляду касаційної скарги, Верховний Суд прийшов до висновку на постановив касаційну скаргу подану ПП « ОСОБА_8 », залишити без задоволення. Постанову ІНФОРМАЦІЯ_9 від 18.03.2024 і рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.08.2023 у справі № 909/282/23 залишити без змін.

З метою отримання завірених належним чином копій рішення Господарських судів на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надано письмовий запит (в порядку ч. 2 ст. 93 КПК України).

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознайомитися з матеріалами справи ІНФОРМАЦІЯ_1 № 909/282/23 і зробити їх копії можливо у відповідності та з дотриманням вимог ст. 159 КПК України, підставою отримання правоохоронними органами доступу до речей і документів в межах КПК України є ухвала слідчого судді, суду.

На даний час в ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу до матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 № 909/282/23, яка зберігається в приміщенні (в архіві) ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя встановив, що документи, про доступ до яких просить слідчий, безпосередньо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, суд вважає, вказані документи, які зберігаються в приміщенні (в архіві) ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в АДРЕСА_1 , самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Слідчий суддя також вважає, що інформація, яка міститься у документах, про тимчасовий доступ до яких просить слідчий, буде сприяти встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим слідчий суддя переконався у доведеності обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України.

Запитувані слідчим документи не відносяться до речей і документів, до яких заборонений доступ (ст. 161 КПК України).

При цьому слідчий суддя виходить із вимог ч.2 ст.32 Конституції України, якою передбачено, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зважаючи на те, що вищезазначені документи, які зберігаються в приміщенні (в архіві) ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в АДРЕСА_1 , і мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, іншим способом довести ці обставини неможливо, а також на можливість використання відомостей, що містяться в документах, як доказів в кримінальному провадженні, слідчим необхідно надати тимчасовий доступ до них з правом їх вилучення, оскільки таке вилучення потрібне для досягнення мети досудового розслідування .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 160, 162, 163,164 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, у кримінальному провадженні № 0000345 від 07 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365-2 КК України задовольнити.

Надати слідчому СВ відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 № 909/282/23 з можливістю отримати копії судових рішень, що знаходяться у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали - до 16 червня 2025 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9