У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000046 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна, -

встановив:

18 липня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000046 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці на території м. Чоп, Закарпатської області, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 у, виник корисливий, злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України.

Для виконання свого задуманого злочинного плану, пов`язаного із незаконним переправленням осіб призовного віку через Державний кордон України та отриманням прибутку у вигляді грошових коштів, ОСОБА_5 , за допомогою різних мобільних додатків, знайшов особу зазначеної категорії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав намір на незаконний перетин Державного кордону України поза межами пунктів пропуску з метою потрапити до країни Європейського Союзу.

Після чого, за попередньою домовленістю ОСОБА_6 погодився на пропозицію ОСОБА_5 за грошову винагороду у розмірі 8 000 доларів США, які необхідно було передати ОСОБА_5 після незаконного перетину ним Державного кордону України.

Далі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи корисливий злочинний умисел, який полягав в отриманні прибутку у вигляді грошових коштів із незаконного переправлення особи через Державний кордон України, і бажаючи не бути викритий правоохоронними органами, до реалізації свого задуманого злочинного плану залучив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був залучений правоохоронними органами до конфіденційного співробітництва, оскільки останній проживав поблизу Державного кордону України в селі Соловка Ужгородського району Закарпатської області.

За сприяння ОСОБА_7 у незаконному переправленні громадянина ОСОБА_6 через Державний кордон України ОСОБА_5 пообіцяв надати частину отриманої грошової винагороди у розмірі 3 500 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився.

В подальшому, ОСОБА_5 будучи впевненим, що ОСОБА_7 співпрацює із ним, поділився своїм злочинним планом, надав контакти ОСОБА_6 , та вказав зв`язатись із ним, узгодити місце зустрічі та дату.

В подальшому виконуючи злочинну вказівку ОСОБА_5 , 15 липня 2025 близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_6 у мотелі «Фортуна», за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Карпатської України, буд. 108, де той тимчасово проживав. На зустрічі ОСОБА_7 повідомив деталі переправлення та було узгоджено, що вони зустрінуться 17 липня 2025 о 16 годині 50 хвилин у селі Соловка, Ужгородського району, Закарпатської області, звідки ОСОБА_7 проведе далі ОСОБА_6 до Державного кордону України для його незаконного перетину.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 16 липня 2025 о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 біля залізничного вокзалу на площі Європейська в місті Чоп, Ужгородського району, де передав йому грошові кошти в сумі 8 500 гривень, з метою пошуку та придбання надувного човна, за допомогою якого в подальшому ОСОБА_6 повинен буде переправитись через річку Тиса, що протікає в селі Соловка, Ужгородського району попри Державний кордон України.

17 липня 2025 близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_6 діючи за вказівкою ОСОБА_5 замовив автомобіль через службу «838» до мотелю «Фортуна», звідки о 16 годині 10 хвилин вирушив на автомобілі марки «Ford» моделі «Focus» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , до заздалегідь узгодженої точку в селі Соловка, Ужгородського району, де його вже очікував ОСОБА_7 .

Близько 16 години 50 хвилин того ж дня, вони зустрілись на в?їзді до села Соловка та почали прямувати пішки через бездоріжжя в бік кордону де протікає річка Тиса, однак так і не змогли дійти до річки, оскільки 17 лютого 2025 року о 19 годині 49 хвилин, були затримані працівниками прикордонного наряду прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 прикордонного загону, спільно з працівниками Управління служби безпеки України в Закарпатській області за 1200 метрів від лінії Державного кордону України, а саме точка згідно координат «Google Maps» 48.3758454, 22.2773414.

17 липня 2025 року в ході проведення огляду місця події за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Соловка, неподалік державного кордону України близько 1200 метрів, координати згідно Google Maps (48.3758454, 22.2773414) у присутності громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 та громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканця АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 13 Pro Max», сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 який було упаковано у спеціальний пакет НПУ PSP 1519632.

Слідчий зазначає, що є достатні підстави вважати, що вилучені у ході огляду місця події від 17.07.2025 речі є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них. Крім того вказані об`єкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі вище викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, проте подав заяву, в якій просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі та клопотання задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не прибу, повідомслявся належним чином, будь яких заяв не подав.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Розглянувши дане клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи із наступного.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що 17 липня 2025 року в ході проведення огляду місця події за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Соловка, неподалік державного кордону України близько 1200 метрів, координати згідно Google Maps (48.3758454, 22.2773414) у присутності громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 та громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканця АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 13 Pro Max», сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 який було упаковано у спеціальний пакет НПУ PSP 1519632.

17 липня 2025 року вилучені речі та автомобіль визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчому судді доведено необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання слідчого слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені у ході проведення огляду місця події за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Соловка, неподалік державного кордону України близько 1200 метрів, координати згідно Google Maps (48.3758454, 22.2773414) у присутності громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 та громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканця АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 13 Pro Max», сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 який було упаковано у спеціальний пакет НПУ PSP 1519632.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1