Справа 688/3347/25
№ 1-кс/688/1430/25
Ухвала

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

21 липня 2025 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання, подане в межах кримінального провадження №0001298 від 14 липня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.162 КК України,

встановив:

21 липня 2025 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 13 липня 2025 року, близько 22 год 00 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи у с. Васьківці Ізяславської міської громади Шепетівського району Хмельницької області, з метою знищення господарської споруди на території домоволодіння, яке перебуває у законному володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом підпалу, незаконно, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, через отвір в огорожі, проник на територію господарства, що по АДРЕСА_1 , після чого, через незачинені на запираючі пристрої вхідні двері, проник у вищевказане господарське приміщення.

Своїми умисними, протиправними діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України.

Крім того, 13 липня 2025 року, близько 22 год 00 хв, у АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи в господарській споруді, що знаходиться на території домоволодіння, яке перебуває у законному володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно і протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків - знищення чужого майна шляхом підпалу, за допомогою невстановленого джерела займання, підпалив легкозаймисті речі в середині приміщення, чим спричинив пожежу, внаслідок якої знищену господарську споруду вартістю 8710 грн, а також пошкоджено дерев`яну прибудову до веранди житлового будинку на суму 750 грн. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 9460 гривень.

Своїми умисними діями, що виразились в умисному знищенні чужого майна, шляхом підпалу ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.194 КК України.

18 липня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194 та ч.1 ст.162 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

14 липня 2025 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001298 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.162 КК України.

Клопотання, яким обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний отримав о 11 год 00 хв 21 липня 2025 року.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.162 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події; висновком про вартість майна від 17 липня 2025 року; довідкою вартості; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висновком Шепетівського РУ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області про причину пожежі.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Стороною обвинувачення не доведено наявність такого ризику, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, зокрема, враховано те, що останній, не має міцних соціальних зв`язків, неодружений, непрацюючий, за місцем проживання характеризується негативно, та усвідомлюючи усю суворість потенційного покарання,може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, підтверджується тим, що останній має непогашену судимість за ст.126 КК України, достовірно знаючи, що на розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.162 КК України, останній за короткий проміжок часу вчинив нові кримінальні правопорушення, що свідчить про систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень та небажання ставати на шлях виправлення.

Зокрема, що в межах зазначеного вище кримінального правадження ОСОБА_6 вже обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак підозрюваний його неодноразово порушував.

З врахуванням, інкримінованих органом досудового слідства ОСОБА_6 правопорушень, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Відповідно до ст.183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно визначити розмір застави та зазначити обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Оскільки стороною обвинувачення не надано доказів про отримання підозрюваним закордонного паспорту, у разі внесення застави, такий обов`язок, як здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України, на підозрюваного не покладати.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 вересня 2025 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначити ОСОБА_6 заставу розміром 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисячі вісімсот сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_6 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися з населеного пункту (с. Васьківці, Ізяславська громада Шепетівський район, Хмельницька область), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-утриматись від спілкування з особами, які є свідками в даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 22 липня 2025 року.

Слідчий суддя