Дата документу 03.07.2025
Справа № 334/5249/25
Провадження № 1-кп/334/607/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000219 від 03.06.2025 року за звинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, проходить службу у Збройних Силах України на посаді номера обслуги 1 артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 року приблизно о 20 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебував у тамбурі під`їзду № 5, розташованого між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, 30.05.2025 року приблизно о 20 годині 15 хвилин, перебуваючи у тамбурі під`їзду № 5, розташованого між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар долонею руки в область щелепи зліва ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді перелому коронкової частини 21-го зуба, рани на слизовій оболонці верхньої губи в проекції першого зуба зліва, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно обвинувального акту прокурор заявив клопотання в порядку ст.302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акту прокурором додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 від 30.06.2025 року, яка складена у присутності захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні. У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Також до обвинувального акту прокурором додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 від 30.06.2025 року щодо згоди на розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

Суд, розглянувши обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в межах встановлених органом досудового розслідування обставин відповідно ч.2 ст.381 КПК України, так як обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, вважає вину ОСОБА_3 доведеною, і кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується за ч.2 ст.125 КК України, що кваліфікується за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Санкцією ч.2 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

З наведеного вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком відповідно ст.12 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена та підтверджується встановленими органом досудового розслідування обставинами, а обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Також, згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню, крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, ступеня тяжкості вчиненого проступку, враховуючи визнання вини та особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_3 за матеріалами провадження в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, проходить службу у Збройних Силах України на посаді номера обслуги 1 артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , на обліку у лікарів нарколога або психіатра не перебуває, тому суд, керуючись ст.ст. 50, 65-67 КК України, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно ч.1 ст.394 КПК України вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1