У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000160 від 24.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , як прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, звернулась до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 05.08.2025, а саме: мобільний телефон, марки «Iphone», модель: 11 Pro, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з номером телефону: НОМЕР_3 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування клопотання зазначила, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000160 від 24.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Встановлено, що в період з 2024 року та протягом поточного року, на території Києва, Київської та інших областях, організована група осіб у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та інших невстановлених осіб, використовуючи реквізити створених (придбаних) підприємств ТОВ "Коресс Плюс" (), ТОВ "Старвел ЛТД" (), ТОВ "Тімекс Інвест" (), ТОВ «ПОЛІГРАН-ТРЕЙД» (Код ), ТОВ «КГС Україна» (),ТОВ «НІАГАРА ТРЕЙД» (код ЄДРОПУ 42631681), ТОВ «БУДВЕРС» (Код ), ТОВ «БАЛУ ЕКСПРЕС» (), ТОВ «ЕКВАТОР ПРОДУКТ» (), ТОВ «БАВАРІЯ ПРОЕКТ» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК ЮВЕНТУС» (), ТОВ «Браво Продакт» (), ТОВ «МІЛТОНІЯ ПОСТАЧ» (), ТОВ «Продзерно» (), ТОВ «СП АгроБіз» ), ТОВ «Дженті Люкс» ) організували та впровадили злочинну схему з розкрадання коштів державного бюджету (КП Київбудреконструкція , Департамент капітального будівництва Дніпровської МР (), в особливо великих розмірах.

Так, 05.08.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_25 від 17.07.2025 (справа №760/19800/25, провадження № 1-кс/760/9577/25), за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон, марки «Iphone», модель: 11 Pro, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з номером телефону: НОМЕР_3 .

Так, 05.08.2025 слідчим СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання виявлених та вилучених в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 05.08.2025, речей та документів речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Так, підставою арешту майна є те, що тимчасово вилучені речі та документи під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 05.08.2025 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000160 від 24.08.2023, які можуть містити відомості та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування особою майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення

Метою арешту майна є збереження вищевказаних речових доказів, оскільки вказані речі можуть бути використані як доказ для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту саме на це майно - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, подальшого огляду, проведення експертних досліджень.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речового доказу та конфіскації майна, як виду покарання, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність в накладенні арешту на тимчасове вилучене майно під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 05.08.2025 та які є речовими доказами вчиненого кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, та можуть бути використанні, як доказ та мають важливе значення, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, оскільки його незастосування може призвести до настання вищевказаних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Прокурор подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000160 від 24.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

05.08.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_25 від 17.07.2025 (справа №760/19800/25, провадження № 1-кс/760/9577/25), за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон, марки «Iphone», модель: 11 Pro, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з номером телефону: НОМЕР_3 .

05.08.2025 постановою слідчого вилучені предмети визнано речовим доказом.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказані речі зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000160.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000160 від 24.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 05.08.2025, а саме: мобільний телефон, марки «Iphone», модель: 11 Pro, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з номером телефону: НОМЕР_3 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1