Єдиний унікальний номер справи 185/9819/24
Провадження № 1-кп/185/563/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду м. Павлограда клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2024 за № 00000245, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Громода, Омської області, рф, громадянина України, який має середню освіту, не працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначається, що ОСОБА_3 , 20.05.2024 в період часу з 19 години 55 хвилин по 20 годину 00 хвилин знаходився поблизу буд. 13 по вул. Шахтобудівників у м. Павлоград, де побачив раніше не знайомого йому потерпілого ОСОБА_4 . Знаходячись у вказаному місці та у зазначений час, ОСОБА_5 безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю наблизився до останнього, та почав голосно висловлюватися відносно нього нецензурною лайкою, на що останньому з боку ОСОБА_4 зроблено зауваження про припинення протиправних дій.

У свою чергу, ОСОБА_5 діючи із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета - лопати, виражаючи явну неповагу до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок і загальноприйняті норми моралі, знаходячись у безпосередній близькості до потерпілого та тримаючи в руках лопату, використовуючи при цьому нецензурну лайку у його бік та не реагуючи на зауваження оточуючих, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття, встановленими у суспільстві, порядком і нормами моралі, під вигаданим малозначним приводом, прагнучи продемонструвати грубу силу та жорстокість, завдав один удар металевою частиною лопати, по правій руці ОСОБА_4 . Після цього, коли потерпілий ОСОБА_4 відбіг від ОСОБА_3 та сів в належний йому автомобіль марки «Audi» державний знак НОМЕР_1 , останній, тримаючи її в обох руках заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета - лопату, підійшов до автомобілю ОСОБА_4 та наніс ще три удари нею через переднє водійське вікно по лівій руці останнього тим самим спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівого передпліччя, садна та гематоми правого ліктьового суглобу, які утворилися по ударно-дотичному механізму від дії тупих твердих предметів (предмету) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень згідно п.2.3.2. б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01. 1995р.

Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння суспільно небезпечного діяння зник.

Таким чином умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, кваліфікуються за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, оскільки факт вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України доведений, але у зв`язку з тим, що останній у період інкримінованого йому діяння страждав і в даний час страждає на психічний розлад у формі шизофренії параноїдної та за своїм психічним станом у період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, а також на даний час не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, відносно його необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Допитаний в судових засіданнях ОСОБА_3 пояснив, що лікування не потребує, вважає себе повністю здоровим та заперечує з приводу клопотання прокурора. Вину в інкримінованому йому кримінальному діянні не визнає.

Законний представник особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_6 , у судовому засіданні вказала, що вважає, що ОСОБА_3 спровокували, проти застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 не заперечує.

Захисник адвокат ОСОБА_7 висловив думку з приводу того, що у суспільно небезпечному діянні, інкримінованому ОСОБА_3 , відсутні ознаки хуліганства, а діяння підпадає під ознаки нанесення легких тілесних ушкоджень, так як його підзахисний був спровокований потерпілим ОСОБА_4 , через що і сталася сутичка.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 20.05.2024 приблизно о 20:00 годині, біля магазину «Аврора» вийшов зі свого автомобіля та побачив як чоловік у стані алкогольного сп`яніння з пакетами почав лаятися, після того як він зробив цьому чоловіку зауваження останній почав битися лопатою, після чого до потерпілого одразу підбіг його знайомий ОСОБА_8 та почав тримати лопату, якою нападник намагався наносити удари. Згодом, як їх розійняли невідомі хлопці, що були неподалік, потерпілий із знайомим ОСОБА_8 сіли в автомобіль, щоб від`їхати, проте, після того як проїхали приблизно 10 метрів, потерпілий відчув біль у руці по якій бив ОСОБА_3 , зрозумів, що не зможе їхати далі і зупинився, після чого отримав ще декілька ударів по автомобілю в район водія, внаслідок чого було пошкоджено скло та корпус автомобіля.

Допитаний в судовому засідання ОСОБА_8 повідомив, що 20.05.2024 зі своїм знайомим ОСОБА_4 , який є потерпілим по справі, заїхали до магазину «Аврора», перебуваючи на касі, побачив як потерпілого переслідує чоловік з лопатою та б`є його, тож одразу вийшов з магазину на допомогу, у цей момент підключилось ще троє незнайомих, які намагалися зупинити бійку, після того як нападник обронив лопату, вони з потерпілим пішли до машину, проте половік з лопатою почав бігти за автомобілем та розбив скло і пошкодив двері, після чого ОСОБА_4 вийшов до ОСОБА_3 , проте останній побіг у двори.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомив, що точну дату та час не пам`ятає, відбувалися події по проспекту Шахтобудівників біля магазину «Аврора», в цей час він сидів на лавочці, приблизно в 50 метрах від місця злочину, побачив як чоловік бігав за людьми та махав лопатою, після того як потерпілий ще одним пасажиром намагався покинути з місце події, нападник підбіг до них та наніс два удари по автомобілю зі сторони водія, коли потерпілий вийшов з автомобіля, ОСОБА_3 побіг в напрямку старих будинків по алеї.

Окрім показань потерпілого та свідків, вчинення ОСОБА_3 вищевказаного суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України повністю та об`єктивно підтверджується сукупністю зібраних і досліджених у судовому засіданні наступних доказів:

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від ОСОБА_4 про те, що 20.05.2024 о 19: 55 годині за адресою: м. Павлоград, вул. Челюскінців, 13, на паркувальному майданчику гр. Ігор лопатою пошкодив ліве переднє скло та двері, завдавши матеріальної шкоди заявнику, який є власником автомобіля «Ауді А4» НОМЕР_1 сірого кольору.

Протокол огляду від 20.05.2024, за яким місцем проведення огляду є відкрита ділянка місцевості за адресою: м. Павлоград, вул. Челюскінців 13, де навпроти паркувального майданчику виявлено авто марки «Ауді А4» н.з. НОМЕР_1 сірого кольору при огляді якого виявлено пошкоджене скло ліве спереду та також виявлено вм`ятини на двері.

Фототаблиця до протоколу ОМП в м. Павлоград, вул. Челюскінців, 13 з загальним виглядом автомобіля «Ауді».

Висновок експерта №336 від 05.06.2024, згідно з яким у ОСОБА_4 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівого передпліччя, садна та гематоми правого ліктьового суглобу, які утворилися при ударно-дотичному механізму від дії тупих твердих предметів (предмету) з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що могли утворитися при обставинах та в час вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 20.05.2024.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2024згідно з яким ОСОБА_4 впізнав особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження 20.05.2024 на фотознімку №4, на якому, за довідкою, зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протокол проведення слідчого експерименту від 31.05.2024, за участю потерпілого ОСОБА_4 , як невстановлена особа 20.05.2024 спричинила тілесні ушкодження гр. ОСОБА_4 , а саме: стоячи навпроти нанесла два удари лопатою (дерев`яною частиною) в область правої руки, потім знаходячись біля водійського сидіння спричинила ще два удари в область лівого передпліччя, тим самим остання нанесла потерпілому 4 удари дерев`яною частиною лопати по обох верхніх кінцівках.

Висновок експерта №374-Д від 11.06.2024, згідно з яким, локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_4 , не суперечить механізму їх утворення, на який вказує потерпілий, в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 31.05.2024, а саме: нанесення держаком лопати 2 удари в праве передпліччя та коли потерпілий перебував в автомобілі на водійському сидінні, через розбите скло нанесення ще 2 ударів в ліве передпліччя.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2024, згідно з яким ОСОБА_9 впізнав особу, яка спричинила потерпілому тілесні ушкодження 20.05.2024, на фотознімку №1, на якому згідно з довідкою зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2024, згідно з яким ОСОБА_8 впізнав особу, яка спричинила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 20.05.2024, на фотознімку №2, на якому згідно з довідкою зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протокол проведення слідчого експерименту від 06.06.2024 за участю свідка ОСОБА_8 як 20.05.2024 року близько 19:50 годин невстановлена особа спричинила тілесні ушкодження гр. ОСОБА_4 , а саме: нанесла два удари лопатою (дерев`яною частиною) в область правої руки, потім знаходячись біля водійського сидіння спричинила ще два удари в область лівого передпліччя, тим самим остання нанесла потерпілому 4 удари дерев`яною частиною лопати по обох верхніх кінцівках.

Висновок експерта № 384-Д від 11.06.2024, згідно з яким локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_4 , не суперечить механізму їх утворення, на який вказує свідок ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 06.06.2024, а саме: нанесення держаком лопати 2 ударів в праве передпліччя та коли потерпілий перебував в автомобілі на водійському сидінні, через розбите вікно нанесення ще 2 ударів в ліве передпліччя.

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17.06.2024, згідно з яким, на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.06.2024 справа №185/6075/24, провадження № 1-кс/185/122/24, вилучено диск DVD-R 16-х speed 4.7 Gb/120 min з відеозаписом від 20.05.2024 з відеокамери «Шахтобудівників».

Протокол огляду предмета від 26.06.2024, а саме: оптичного носія інформації DVD-R диска, який було вилучено під час тимчасового доступу до речей і документів 17.06.2024, на якому зображені обставини, які відбувалися 20.05.2024 о 19:30 годин.

Протокол огляду місця події від 11.07.2024, згідно з яким, місцем огляду є ділянка місцевості, яка розташована за адресою: м. Павлоград, поблизу буд. 13 по вул. Шахтобудівників.

Фототаблиця до протоколу місця події від 11.07.2024.

Протокол обшуку від 12.07.2024, в ході якого, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено лопату та штани темного кольору з квартири ОСОБА_3 .

Протокол обшуку від 29.07.2024, згідно з яким, під час обшуку кв. АДРЕСА_2 виявлено розшукувану особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Характеристика ТОВ «ТПК ПРОЛІФТСЕРВІС 2» на ОСОБА_3 , про те, що останній мешкає за адресою АДРЕСА_3 , за час проживання за вказаною адресою скарги та заяви на ОСОБА_3 не надходили, серед мешканців будинку характеризується позитивно, правила загального проживання у будинку не порушує

Довідка, якою посвідчується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в КП «ДБКЛПД» ДОР» не знаходиться і раніше за архівною документацією не значиться, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться.

Висновок судово-психіатричної експерта №474-к від 30.08.2024, згідно з яким, ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом, відповідно до ст.92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Аналізуючи показання ОСОБА_3 , в сукупності з дослідженими доказами: показами потерпілого ОСОБА_4 , свідків, протоколами слідчих дій, висновками експертів, речовими доказами, які повністю доводять наявність та причетність ОСОБА_3 до суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, суд робить висновок про те, що позиція ОСОБА_3 про відсутність та його непричетність до цих дій, є способом захисту останнього, намаганням ухилитись від застосування примусових заходів медичного характеру, а показання потерпілого, свідків та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази причетності ОСОБА_3 до інкримінованих дій є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Так, позиція ОСОБА_3 про його непричетність до інкримінованого правопорушення спростована в суді показами свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які були очевидцями подій; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_4 , протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 ..

Таким чином, сукупність зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

При цьому, суд зазначає, що безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

З об`єктивної сторони хуліганство полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Суд враховує, що ОСОБА_3 як особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діянь, передбачених Особливою частиною КК України, у стані неосудності (ст. 19 КК України), не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання (відповідно вольова та інтелектуальна ознаки) не є суб`єктом кримінального правопорушення в розумінні ст. 18 ч. 1 КК України і в такому випадку відсутня його вина як обов`язкова основна ознака суб`єктивної сторони будь-якого складу кримінального правопорушення, а отже і суб`єктивна сторона.

Надаючи кримінально-правову оцінку суспільно небезпечному діянню, вчиненому ОСОБА_3 , суд виходить із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчинених діянь з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 на період інкримінованих йому діянь страждав хронічним психічним захворюванням, а тому не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, при кваліфікації суспільно небезпечного діяння суд не оцінює психічне ставлення ОСОБА_3 до вчинюваних ним дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в наркологічному диспансері та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №474-к від 30.08.2024 ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом, відповідно до ст.92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_3 .

За ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.

Вимогами ч. 2 ст. 513 КПК України передбачено, що суд встановивши доведеними, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею ст. 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати, призначаючи певний вид примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб).

При цьому ступінь небезпечності психічно хворого повинен містити оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Згідно ч. 4 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Враховуючи, те що ОСОБА_3 в період інкримінованих йому діянь страждав і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної та з своїм психічним станом в період, до якого відноситься інкриміновані йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними , суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

З`ясувавши питання, передбачені ч. 1 ст. 513 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч.4 ст. 296 КК України в стані неосудності, у зв`язку з чим до нього, згідно вимог ст. 94 КК України та глави 39 КПК України, з урахуванням міри його суспільної небезпеки, повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру і йому, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № №474-к від 30.08.2024, з врахуванням позиції прокурора, слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у примусовому порядку.

Виходячи з положень п. 15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Щодо заявленого ОСОБА_4 цивільного позову про стягнення з ОСОБА_3 60 000,00 грн. майнової шкоди, заподіяної протиправними діями, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Статтєю 1186 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. Якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Тлумачення застосування вказаного положення ЦК України у межах кримінального провадження, наведене у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 25 лютого 2020 року у справі № 594/996/18.

Разом з тим, як встановлено судом, цивільний позов у даному провадженні пред`явлений безпосередньо до ОСОБА_3 (цивільний відповідач).

В залежності від встановлення стану неосудності особи щодо якої розглядається кримінальне провадження судом також вирішується питання цивільного позову.

Відшкодування шкоди завданої суспільно небезпечним діянням може бути покладено на законних представників у випадку визнання особи недієздатною або обмежено дієздатною. У разі вчинення особою кримінального правопорушення цивільний позов залишається без розгляду до видужування такої особи і відновлення кримінального провадження у порядку ст. 515 КПК України. Від встановлення факту осудності чи неосудності особи залежить не тільки обрання належної процедури кримінального провадження, а й вирішення долі цивільного позову, якщо такий заявлено.

Судом встановлено, що цивільний позов потерпілого у даному кримінальному провадженні пред`явлений до ОСОБА_3 , якого визнано неосудним у зв`язку з психічним захворюванням, внаслідок якого останній не усвідомлював своїх дій і не міг керувати ними під час вчинення суспільно-небезпечного діяння й на даний час, та який за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом а, відтак, не несе відповідальності за спричинену ним шкоду.

За таких обставин, цивільний позов підлягає залишенню без розгляду для можливості звернення з позовною заявою до належного відповідача або до видужання ОСОБА_3 (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі № 165/1610/20).

Запобіжний захід до ОСОБА_3 був обраний у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР». До набрання ухвалою законної сили застосований запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не підлягає змінам.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР 21 травня 2024 року за № 0000245, відносно ОСОБА_3 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, - задовольнити.

Застосувати примусовий захід медичного характеру відносно ОСОБА_3 у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання ухвалою законної сили залишити обраний поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР».

Речові докази:

- штани темного кольору, лопату, які були передані на збереження до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання ухвалою законної сили знищити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1