У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1411/22

№ 1-кс/183/1419/25

30 липня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000452 від 20 вересня 2022 р., про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, громадянина України, інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування клопотання слідчий вказує на встановленні досудовим розслідуванням обставини, а саме, що сержант ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, і проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24 лютого 2022 року самовільно, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, залишив місце служби та покинув район виконання завдання відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , що дислокувався у населеному пункті АДРЕСА_2 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

07 вересня 2022 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, вручити яке не виявилося можливим у зв`язку з неможливістю встановити його місцезнаходження. Через це повідомлення про підозру разом з повістками про виклик до слідчого направлено за місцем проходження військової служби та опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр». Наявність обґрунтованої підозри підтверджується протоколами допиту свідків, матеріалами службового розслідування та іншими документами.

20 вересня 2022 р. постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук, однак на теперішній час він розшуканий не був та продовжує переховуватись від органу досудового розслідування.

Все вищезазначене дає органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у подальшому може переховуватись від слідства та суду та незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що є обґрунтована підозра, просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши пояснення прокурора, надані письмові докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу.

Так, при вирішенні питання про затримання підозрюваного з метою приводу слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, обґрунтована, що підтверджується протоколами допиту свідків, матеріалами службового розслідування та іншими доказами. Також, вказані слідчим у клопотанні та прокурором під час судового розгляду ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявні.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Відповідно до ч. 2 ст.135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З матеріалів клопотання вбачається, що 07 вересня 2022 р. складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке вручено його захиснику, направлено за місцем проходження служби ОСОБА_5 адміністрації ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також опубліковано разом із повістками про виклик до слідчого на офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України газеті «Урядовий кур`єр» (№ 198 (7319).

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України суд відмовляє у наданні дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини, вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

20 вересня 2022 р. постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук, однак на час розгляду клопотання суду не надано відомостей про те, що ОСОБА_5 розшуканий чи самостійно з`явився до слідчого.

Таким чином, приходжу до висновку, що прокурор довів, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, а зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, громадянина України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 (вул. Шевченко, 7, м. Самар Дніпропетровської області, тел.: 066-243-03-88).

Ухвала діє до 30 січня 2026 року включно та втрачає законну силу 31 січня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1