справа № 361/392/25
провадження № 1-кс/361/1532/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про відвід слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 щодо розгляду клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002446 від 25 жовтня 2024 року,

УСТАНОВИЛА:

11 серпня 2025 року адвокатом ОСОБА_3 до Броварського міськрайонного суду Київської області подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002446 від 25 жовтня 2024 року.

У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Заява про відвід обґрунтована тим, що слідчим суддею ОСОБА_7 здійснюється розгляд клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002446 від 25 жовтня 2024 року.

Заявник вважає, що обставини викладені нижче, свідчать про неможливість головуючим у справі суддею забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності у цій справі, виходячи з наступного, що Броварський міськрайонний суд Київської області утворений з порушенням конституційної норми права, передбаченої п. 23 ст. 106 Конституції України.

Згідно з п. 23 ст. 106 Конституції України (в редакції 1996 року) Президент України утворює суди у визначеному законом порядку. Таким чином, будь-який Указ Президента щодо утворення суду має містити чітке формулювання: «Утворити суд» або «Утворити суди». Відсутність такого формулювання свідчить про те, що рішення про утворення відповідного суду не приймалось.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який є загальнодоступним на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України Броварський міськрайонний суд ніби то зареєстрований 15 березня 2004 року і має ідентифікаційний код юридичної особи 26539667.

Відповідно до Указу Президента України «Про Мережу та кількісний склад суддів місцевих судів» 20 серпня 2001 року № 641/2001 передбачено такий суд як «Броварський міськрайонний суд».

Згідно з Указом Президента України «Питання мережі місцевих загальних та апеляційних судів» від 20 травня 2011 року № 591/2011 передбачено такий суд як «Броварський міськрайонний суд».

За таких обставин, державна реєстрація Броварського міськрайонного суду без прийняття рішення про його «утворення» є явно незаконною, здійсненою у свавільний спосіб.

Всупереч вимогам ст. 6, ст. 124 Конституції України, ст. 24, ч. 5 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів Броварський міськрайонний суд не має статусу органу державної влади.

Броварський міськрайонний суд не був утворений у законний спосіб, всупереч вимогам закону суд не має статусу органу державної влади, не містить відомостей про засновника. Отже, функціонування цього суду є незаконним, відтак, не заслуговує на довіру розгляду цієї справи суддею, яка перебуває на посаді судді цього суду.

За таких обставин відсутні гарантії того, що суддя може розглядати справу безсторонньо і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення. Більше того, розгляд справи здійснюється незаконним складом суду, що не є «судом, встановленим законом».

Слідчий суддя не заслуговує на довіру і підлягає відводу через наступне, що за вимогами п. 1 ч. 1 ст. 35 КПК України у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді. Діючи на порушення вказаної кодексальної норми, розподіл справи відбувся без визначення принципу вірогідності, а тому передача процесуальних документів слідчому судді ОСОБА_7 є грубим порушенням вимог КПК України. Вищенаведеним підтверджується, що визначення слідчого судді не відбулося з дотриманням принципу вірогідності (випадковості), гарантованого ст. 35 КПК України. Оскільки слідчий суддя не заявив про самовідвід, скаржник звертається із заявою про відвід. Тому, з огляду на наведене вище ОСОБА_3 просив відвести від розгляду справи слідчого суддю Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 .

Заявник та інші учасники кримінального провадження на судовий розгляд заяви про відвід не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час і місце проведення судового засідання.

Суддя, якому заявлено відвід, належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, на розгляд заяви не прибув, а також не надав пояснень.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід за відсутності учасників кримінального провадження та судді.

Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід слідчому судді та додані до неї документи, дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положення статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Заява про відвід судді може бути заявлена особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (частина 2 статті 80 КПК України).

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду (частини 3, 4 статті 80 КПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто повинен містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність, та докази на їх підтвердження.

Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі в судовому провадженні. У випадку, якщо відвід не вмотивований, це є підставою для залишення заяви без задоволення.

Суддя не може брати участь в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим ухвалення об`єктивного рішення у справі, або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до статті 78 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи підчас досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а підчас судового провадження - суд, який його здійснює. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Частиною 1 статті 75 КПК України визначені обставини, що можуть бути підставами для відводу судді в кримінальному провадженні, зокрема в пункті 4 зазначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Під іншими обставинами, які викликають сумнів у неупередженості судді, мають розглядатися обставини, що вказують на надання суддею консультацій чи інших послуг як напередодні, так і в процесі провадження, якщо до прийняття рішення у справі суддя публічно, усно або письмово, в тому числі в засобах масової інформації, наперед висловив свою думку щодо винуватості обвинуваченого або з інших питань ще не закінченого відповідним судовим рішенням кримінального провадження, суддя перебуває в дружніх або неприязних стосунках з кимось із учасників кримінального провадження або ж у службовій, матеріальній чи іншій залежності від учасників судового провадження.

Згідно з положеннями частиною першою статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до положень статті 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду, подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Отже, законом визначено підстави відводу чи самовідводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі " Мироненко і Мартиненко проти України"). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5 15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року, у справі №5 - 15п12).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Суддя встановила, що до заяви про відвід заявником не подано жодних доказів, які б підтверджували неупередженість слідчого судді та є підставами для відводу, що передбачено статтею 75 КПК України.

На підставі викладеного, суддя дійшла висновку про те, що заява про відвід слідчому судді ОСОБА_7 має формальний характер, будь-яких об`єктивних та переконливих доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу судді, передбачених статтею 75 КПК України не надано, а тому заява про відвід слідчого судді не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 80, 81, 371, 369-372, 376 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про відвід слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 щодо розгляду клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002446 від 25 жовтня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1