Справа № 463/6754/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2258/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника заявника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29.07.2025 року, на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей в ЄРДР,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29.07.2025, відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі заяви датованої 15.07.2025 року.

Скарга обґрунтована тим, що 16.07.2025 адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулася до ТУ ДБР, у м.Львові, із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України в якій просила внести відомості в ЄРДР. Однак, після отримання повідомлення суб`єктом оскарження не було розпочате кримінальне провадження. Оскільки було відмолено у внесенні відомостей до ЄРДР, скаржник вважала, що бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, а тому звернулася до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просила задовольнити.

Подана заява до ТУ ДБР у м. Львові мотивована тим, що 05 липня 2025 року, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) незаконно затриманий інспекторами відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону (протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 146723 долучався до скарги).

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що звернення адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 датоване 15.07.2025 і скероване до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Львові, не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення будь якого кримінального правопорушення. Отже, дане звернення не являється повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить прийняти рішення, яким зобов`язати службових осіб ТУ ДБР у м. Львові внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину відповідно до поданої заяви про злочин. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що 07.07.2025 року, після втручання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 у військовообліковий документ ОСОБА_7 , відстрочка від мобілізації у останнього відсутня (витяг долучався до скарги).

07.07.2025 року, адвокатом ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_3 скеровано заяву про негайне його звільнення, оскільки такий незаконно та без будь-якої законної підстави утримуються працівниками РТЦК та СП. Проте, жодного реагування на дану заяву, станом на сьогоднішній день, не має. Вважаємо, що втручання працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів є неправомірним, незаконним та таким, що перевищує їхні службові обов`язки, а відтак гр. ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6 , змушений був звернутися із заявою про злочин до ТУ ДБР у м. Львові, оскільки ОСОБА_7 безпідставно утримували в приміщенні (позбавили волі) ІНФОРМАЦІЯ_3 з 05.07.2025 року по 13.07.2025 року, безпідставно, в порушення ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_7 , який уже перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , взяли на військовий облік, та безпідставно в порушення п.1 ч.3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призвали на військову службу за мобілізацією особу, яка не підлягала призову.

Проте, ТУ ДБР у м. Львові відомості до ЄРДР до цього часу не внесено, досудове розслідування не розпочато, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено слідчому судді.

21.07.2025 року, адвокатом на електронну пошту ТУ ДБР у м. Львові надіслано заяву, в якій просила повідомити чи внесена заява про злочин в ЄРДР та чи порушене по даній заяві кримінальне провадження. Проте станом на сьогодні, відповіді із ТУ ДБР у м. Львові не отримано.

Адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом апеляційної інстанції було належним чином повідомлений про розгляд справи, однак в суд апеляційної інстанції не прибули, просили в апеляційній скарзі розглянути таку без їх участі за наявними матеріалами у справі. Суду довіряють.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч. 3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як вбачається з матеріалів судового провадження адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 скерувала 16.07.2025 року о 18:28 год до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву про злочин датовану 15.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України.

В обґрунтування поданої заяви, заявник зазначила, що 05.07. 2025 року ОСОБА_7 було затримано інспекторами відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (типБ) 94 ПЗ та після складення протоколу його передано працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що в Україні запроваджений воєнний стан і вжиття співробітниками ТЦК та СП мобілізаційних заходів відповідно до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не може визнаватися кримінальним правопорушенням. Призов громадянина на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України, передбаченим ст.65 Конституції України, відтак, не є незаконним позбавленням волі.

07.07.2025 було встановлено, що у ОСОБА_7 немає відстрочки від мобілізації.

Висновок, викладений в оскаржуваній ухвалі слідчого судді щодо підстав залишення без задоволення скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, відповідає фактичним обставинам провадження та ґрунтується на вимогах закону.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до ЄРДР.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 (п. 36 цієї постанови) у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Проте, як правильно вказав слідчий суддя, у заяві про вчинення кримінального правопорушення не зазначено обставин, які могли б об`єктивно свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення.

Слід відмітити, що самих лише припущень заявника недостатньо для висновку про наявність кримінального правопорушення, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування.

Покликання апелянта про те, що суддя прийняв незаконне, необґрунтоване рішення не знайшло підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Будь-яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на наведене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин у провадженні, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу представника заявника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29.07.2025 року, на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей в ЄРДР - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: