Провадження № 11-кп/824/3545/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0002830 від 21.06.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002830 від 21.06.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України - повернуто прокурору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи такі апеляційні вимоги прокурор зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі є надуманими та такими, що не грунтуються на вимогах закону.

Зазначає, що у формулюванні обвинувачення і викладених фактичних обставинах вчинення ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, вказано відомості про потерпілого, а також зазначено розмір завданої шкоди, а посилання суду на відсутність даних про потерпілого та завдану шкоду, що перешкоджає призначенню обвинувального акту до судового розгляду, є надуманими.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційних вимог, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.

Таким чином, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Маттоціа проти Італії" від 25 липня 2000 року, зокрема, зазначено, що "…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення.

Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави вважати, що основна мета складення та вручення обвинувального акта - це надання особі відомостей, які є достатніми для повного розуміння нею суті висунутого проти неї обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

На переконання колегії суддів, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 містить всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції послався на те, що в ньому всупереч приписам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, які встановлюють необхідність зазначення анкетних відомостей потерпілого чи його представника та п. 7 вказаної норми, який зобов`язує слідчого або прокурора зазначати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, такі відомості в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, відсутні.

В той же час, формулюючи обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні пособництва у вигляді приховування кримінального правопорушення - заволодіння чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, в обвинувальному акті зазначено, що згідно з висновком експерта місцевому бюджету м. Києва завдано майнової шкоди у розмірі 1 308 636, 85 (один мільйон триста вісім тисяч шістсот тридцять шість гривень вісімдесят п`ять копійок) без ПДВ.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що відомості про завдану кримінальним правопорушення шкоду, а також дані про потерпілого, зазначені в обвинувальному акті, а також в реєстрі матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим, повернення обвинувального акту з цих підстав є передчасним.

Також, слід звернути увагу на те, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, факт наявності потерпілого у кримінальному провадженні, а також факт заподіяння збитків та їх розмір, з огляду на положення ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження.

Тобто, вирішуючи питання про відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, суд не вправі вирішувати ті питання, які вирішуються при розгляді кримінального провадження по суті.

Крім того, положення ч. 2 ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про неналежно сформульоване обвинувачення, є передчасними.

З огляду на вищевикладені обставини, висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, суперечить матеріалам провадження, оскільки обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні у повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстав для застосування п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2025 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002830 від 21.06.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: