490/4919/24 23.05.2025
н/п 1-кп/490/510/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/4919/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 04.04.2024, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянин України, неодружений, має середню освіту, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- вироком від 02.03.2017 за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді восьми років позбавлення волі, звільнений 28.02.2023 за відбуттям покарання;

- вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.11.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2025 за ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки три місяці,

який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0000405 стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вчиненому за таких обставин.

ОСОБА_3 14.02.2024 в нічний час доби, приблизно о 22:00, перебував на законних підставах за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний корисливий умисел направлений на заволодіння велосипедом марки «Azimut» чорного кольору, належного ОСОБА_5 , вартістю 2774,75 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою, отримав від ОСОБА_5 велосипед марки «Azimut» чорного кольору, під приводом поїхати до магазину для купівлі алкогольних напоїв, для подальшого спільного вживання.

Заволодівши велосипедом «Azimut», належним ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з ним з місця вчинення злочину зник, та в подальшому розпорядився велосипедом на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2774,75 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку декриміналізацією діянь по викраденню майна шляхом шахрайства на суму до 3 028,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора; зазначив, що йому зрозуміло суть обвинувачення та наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Потерпілий у судове засідання не прибув; про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши сторін судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питання, що вирішується, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП, а саме: до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі № 153/1289/18 зазначив, що "рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК констатує відсутність злочинності та караності діяння за змістом нового кримінального закону і, відповідно, не тягне для особи будь-яких кримінально-правових наслідків, навпаки, спрямоване на захист прав цієї особи, а тому, враховуючи, що питання про кримінальну відповідальність за діяння, яке втратило якість злочинності, виключається в принципі, то й кримінальне переслідування відносно підозрюваного, обвинуваченого підлягає припиненню. А тому суд у судовому провадженні (не тільки підготовчому) не може не відреагувати на зміну державою оцінки певного діяння, і має у процесуальному порядку відреагувати на скасування кримінальної відповідальності за діяння"

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Станом на день вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення - 14.02.2024, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028,00 грн./місяць, отже податкова соціальна пільга становить 1514,00 грн., а розмір неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації кримінальних правопорушень - 3028,00 грн.

Ураховуючи викладене вище, оскільки вартість чужого майна, яким заволодів обвинувачений шляхом обману (шахрайства), є нижчою від двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, підстав для притягнення до кримінальної відповідальності немає.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки судом встановлено наявність згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження щодо нього за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення становила менше двох розмірів встановленого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено; речових доказів немає.

Процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2271,84 грн. (висновок судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-24/7728-ТВ від 01.05.2024), - слід віднести на рахунок держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 124, 284, 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд

постановив:

- кримінальне провадження №0000405 від 04.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння;

- процесуальні витрати на залучення експертів у сумі: 2271,84 грн. (висновок судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-24/7728-ТВ від 01.05.2024), - віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя ОСОБА_1