Провадження №: 1-в/755/360/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання заступника начальника слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про вирішення питання щодо визначення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 755/10106/15-к (провадження № 1-кп/755/637/15) відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про вирішення питання щодо визначення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 755/10106/15-к (провадження № 1-кп/755/637/15) відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України, де зазначено про те, що Дніпровським районним судом м. Києва 13.08.2015 року було ухвалено вирок у вказаному вище провадженні, однак не вирішено питання про долю речових доказів, а саме - грошових коштів у сумі 500 доларів США, які зберігаються в Управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року, який набрав законної сили 14.09.2015 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, однак, судовим рішенням не визначено долю речових доказів, а саме - грошових коштів у сумі 500 доларів США, які, відповідно до вироку та матеріалів клопотання, ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою, з метою особистого збагачення та заволодіння грошовими коштами, одержав від ОСОБА_5 , і зберігаються в Управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Згідно з постановою начальника відділення СВ Дніпровського РУ ГУМВС в м. Києві старшого лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 08.05.2015 року, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 21.11.2014 року, грошові кошти в розмірі 500 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 5 штук, за серіями та номерами: DB10682534C, DG31361184AЮ, HL21159776G, KG44010590B, AB60913359K. Вказані грошові кошти передані на зберігання до фінансової частини Дніпровського РУ ГУМВС в м. Києві за квитанцією № 000680 від 13.05.2015, до винесення рішення судом по даному провадженню.

Відповідно до змісту вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року, доля речових доказів, а саме вищевказаних грошових коштів в розмірі 500 доларів США, відповідно до положень ст. 100 КПК України, не вирішено з огляду на відсутність відповідних документів на момент ухвалення судового рішення, які були надані лише 07.08.2025 року разом з клопотанням про вирішення питання щодо визначення долі речових доказів.

Згідно з матеріалами клопотання, на даний час, вказані вище грошові кошти зберігаються в Управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Згідно з положеннями ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, рішення щодо речових доказів.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знатипро їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України (що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення злочину, передбаченого статтею 354 та статтями 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 розділу ХVІІ Особливої частини цього Кодексу, або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого зазначеними статтями.

Спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, на підставі обвинувального вироку суду.

Відповідно до частини 1 статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За таких обставин, перевіривши матеріали кримінального провадження, з метою забезпечення виконання вироку суду, необхідно в порядку ст. 100 КК України вирішити питання про долю речових доказів, а саме - грошових коштів в розмірі 500 доларів США, вилучених у ОСОБА_4 26.03.2015 року під час огляду місця події, що одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слід конфіскувати у дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 96-1, 96-2, 100, 376, 537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання заступника начальника слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про вирішення питання щодо визначення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 755/10106/15-к (провадження № 1-кп/755/637/15) відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Речові докази, а саме - грошові кошти в сумі 500 доларів США (купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 5 штук, за серіями та номерами: DB10682534C, DG31361184AЮ, HL21159776G, KG44010590B, AB60913359K), у кримінальному провадженні № 755/10106/15-к (провадження № 1-кп/755/637/13) відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України, що перебувають на зберіганні в Управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві, за квитанцією № 000680 від 13.05.2015 - конфіскувати у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_7