Справа № 307/331/25
Провадження №1-кс/307/461/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

про продовження строку

тримання під вартою

24 липня 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , представника служби у справах дітей Нересницької сільської ради ОСОБА_10 , представника поліції ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115 та ч.2 ст. 127 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23 січня 2025 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_12 , за попередньою змовою та в групі з неповнолітнім ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у будинку ОСОБА_13 , в АДРЕСА_2 , де останній проживав разом з ОСОБА_14 , в якому ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , з метою покарати ОСОБА_14 за те, що вона в грудні 2024 року викликала працівників поліції, які в подальшому запросили ОСОБА_13 в ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесли серію ударів по тілу ОСОБА_14 , спричинивши їх фізичний біль та моральні страждання, після чого ОСОБА_12 зняв із своїх штанів ремінь і змусив ОСОБА_14 стати на коліна, та ОСОБА_12 і ОСОБА_7 почали душити її, однак ремінь порвався.

В подальшому ОСОБА_12 , взявши електрошуруповерт, почав свердлити діру в грудній клітці та згодом в лівій нозі ОСОБА_14 , таким чином спричинив їй сильну фізичну біль, від якої потерпіла втратила свідомість.

Коли ОСОБА_14 прийшла до свідомості, то ОСОБА_7 та ОСОБА_12 продовжили наносити їй тілесні ушкодження, при цьому ОСОБА_12 знову взяв в руки шуруповерт, на який намотав волосся голови потерпілої, після чого його висмикнув та почав примушувати ОСОБА_14 стати на коліна та попросити вибачення за те, що в грудні 2024 року вона викликала працівників поліції, які в подальшому запросили ОСОБА_13 в ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого вона втекла з місця події.

В результаті вище вказаних протиправних дій потерпілій ОСОБА_14 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного видалення волосся лівої половини голови, крапкоподібні крововиливи в місцях видалення луковиць волосся, колоті поранення м`яких тканин лівої молочної залози та правого стегна, напівциркулярний, полосовидний поперечно розміщений синець передньо-бокових поверхонь шиї, різані рани в області перших пальців обох кистей рук, синця лівої очної ділянки та массивного підшкірного крововиливу правого плеча та синця задньої поверхні правої половини грудної клітки, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.127 КК України, катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчинене з метою покарати її за дії вчинені нею, та з метою залякування її, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, 25 січня 2025 року, близько 14 год. 20 хв., перебуваючи у вітальній кімнаті будинку ОСОБА_13 , в АДРЕСА_2 , де останній і проживає, під час спільного розпивання спиртних напоїв (горілки), між ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 нанесли серію ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_15 , після чого залишили побитим лежати на підлозі вказаної кімнати, а самі продовжили розпивати спиртні напої.

В подальшому, того ж дня, близько 15 год. 15 хв., в будинок за вищевказаною адресою прийшов неповнолітній ОСОБА_7 , який приєднався до застілля, під час якого в ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 виник умисел на спричинення смерті ОСОБА_15 .

В подальшому, вищевказані особи, з метою заподіяння смерті ОСОБА_15 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, почали наносити тілесні ушкодження останньому руками та ногами по голові та інших частинах тіла, в тому числі із застосуванням невстановленого органом досудового розслідування предмету, внаслідок чого спричинили останньому численні тілесні ушкодження, а саме: важку черепно-мозкову травму: а) відкритий здавлений перелом потиличної кістки справа, субдуральний крововилив в задній черепній ямці, субарахноїдальні крововиливи в правій потиличній долі, наскрізна забійна рана м`яких тканин потиличної ділянки голови справа; б) важку закриту черепно-мозкову травму з підоболонковими крововиливами, а саме: субдуральною лівобічною гематомою об`ємом 150-180 мл., у виді рідкої темно-червоного кольору крові з рихлими згустками, субарахноїдальними крововиливами в лівих лобно-тім`яно-скроневих долях та правій лобній долі, множинних крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій лобно-тім`яно-скроневій та правій лобній областях з імбібіцією крові в лівій скроневий м`яз; закритий перелом кісток носу, розлитий синець на шкірних покровах носу; травматичне видалення зубів передніх різців 1, 2, 3-го справа, 1-2-го зліва на верхній щелепі та 1, 2, 3-справа і 1, 2, 3-го зліва на нижній щелепі, обширні наскрізні забійно-рвані рани верхньої та нижньої губ рота, забійна рана шкірних покровів в області правого кута рота; обширна забійно-рвана рана чола та брівної ділянки правої половини голови; множинні, обмеженої форми та розливного характеру підшкірні синці обличчя та лівої вушної раковини.

Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення, та які спричинили насильницьку смерть ОСОБА_15 , яка настала внаслідок набряку та здавлення головного мозку, що розвинулася на фоні важкої відкритої черепно-мозкової травми з пошкодженням кісток черепа та масивними підоболонковими крововиливами.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

28 січня 2025 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

21 лютого 2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України.

19 липня 2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115 та ч.2 ст. 127 КК України.

21 липня 2025 року було затверджено обвинувальний акт.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до обвинуваченого ОСОБА_7 строком на шістдесят днів.

Прокурори в судовому засіданні клопотання підтримали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, та змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання відмовити.

Представник служби у справах дітей Нересницької сільської ради ОСОБА_10 просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Представник поліції ОСОБА_11 покликалась на думку суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

19 липня 2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115 та ч.2 ст. 127 КК України.

21 липня 2025 року було затверджено обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні.

30 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, до 24 год. 00 хв. 26 березня 2025 року.

25 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 28 квітня 2025 року, включно.

17 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 15 червня 2025 року, включно.

11 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 27 липня 2025 року, включно.

Згідно зі ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

22 липня 2025 року до Тячівського районного суду Закарпатської області із Тячівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 про обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127 та ч.3 ст.297 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.297, ч.1 ст.309 та ч.1 ст.317 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115 та ч.2 ст. 127 КК України. Однак, підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню ще не призначено.

23 липня 2025 року Тячівським районним судом Закарпатської області направлено подання до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про передачу даного кримінального провадження на розгляд іншого суду, у зв`язку з неможливістю утворити склад суду.

Згідно ч.1, 2 ст. 492 КК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. "С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Враховуючи наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та може вчинити інше кримінальне правопорушення, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, які не зменшились, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Беручи до уваги вищенаведене, виходячи з необхідності уникнення ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, а також приймаючи до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відпали, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , з врахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", вважаю за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21 вересня 2025 року, включно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 196, 197, 199, 309, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115 та ч.2 ст. 127 КК України, строк тримання під вартою, який визначений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2025 року, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 вересня 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1