Справа № 450/357/22
пр.№ 1-кп/464/69/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2025 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 18.01.2018 р.) про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не інваліда, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и в:

згідно із обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, діючи всупереч положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення правил обігу особливо небезпечних наркотичних засобів, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення за рахунок продажу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, вчинив кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Зокрема, ОСОБА_6 обвинувачується, у тому, що він діючи умисно, з метою збуту та особистого незаконного збагачення у такий спосіб, чітко усвідомлюючи, що здійснює діяльність, пов`язану з незаконним збутом наркотичних засобів, придбав у 2021 році (точніший час досудовим розслідуванням не встановлений) у невстановленого досудовим слідством джерела та у невстановленому досудовим слідством місці, з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засобі, а саме «канабіс», який помістив в полімерний зіп-пакет, з яким в подальшому, зберігаючи при собі, 12.11.2021 направився в АДРЕСА_2 збув вищевказаний наркотичний засіб «канабіс» вагою 3,3047 грам ОСОБА_7 за 400 грн.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він у 2021 році (точніший час досудовим розслідуванням не встановлений) у невстановленому досудовим слідством місці, діючи умисно, з метою збуту та особистого незаконного збагачення у такий спосіб, чітко усвідомлюючи, що здійснює діяльність, пов`язану із незаконним збутом наркотичних засобів, повторно придбав у невстановленого джерела з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме «канабіс», який помістив в полімерний зіп-пакет, та зберігав по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

В подальшому, 25.11.2021 на підставі ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду, за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено зіп-пакет із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору із вмістом особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме «канабісу», вагою 1,9985 грам.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він у 2021 році (точніший час досудовим розслідуванням не встановлений) у невстановленому досудовим слідством місці, діючи умисно, з метою збуту та особистого незаконного збагачення у такий спосіб, чітко усвідомлюючи, що здійснює діяльність, пов`язану із незаконним збутом наркотичних засобів, повторно, придбав у невстановленого джерела з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме «канабіс», який помістив в полімерний зіп-пакет, та зберігав при собі, а 25.11.2021, перебуваючи у м. Львів по вул. Морозна, 31, збув особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме «канабіс», вагою 4,5599 грам ОСОБА_7 за 750 грн.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він у 2021 році (точніший час досудовим розслідуванням не встановлений), діючи умисно, з метою збуту та особистого незаконного збагачення у такий спосіб, чітко усвідомлюючи, що здійснює діяльність, пов`язану із незаконним збутом наркотичних засобів, повторно, придбав у невстановленого джерела у невстановленому досудовим слідством місці з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме «канабіс», масою 1,8933 грам, який помістив в полімерний зіп-пакет, зберігаючи при собі у м.Львів поблизу житлового будинку по вул. Морозна, 21а, де маючи умисел на його збут невстановленим досудовим слідством особам, 25.11.2021 викинув за вказаною адресою дану наркотичну речовину «канабіс».

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується, у тому, що він у 2021 році (точніший час досудовим розслідуванням не встановлений) у невстановленому досудовим слідством місці, діючи умисно, з метою збуту та особистого незаконного збагачення у такий спосіб, чітко усвідомлюючи, що здійснює діяльність, пов`язану із незаконним збутом наркотичних засобів, повторно, придбав у невстановленого джерела з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме «канабіс», який помістив в полімерний зіп-пакет, та зберігав при собі, а 21.11.2021, перебуваючи у м. Львів по вул. Морозна, 31, збув особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме «канабіс», вагою 0,938 грам ОСОБА_8 за 750 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та суду ствердив, що кілька років вживає наркотичні засоби, неодноразово їх купляв для себе. Свідку ОСОБА_8 він наркотичні засоби не продавав. Щодо вилученого під час обшуку наркотичного засобу то такий був для його власного вживання. Щодо свідка із зміненими анкетними даними то такий є його давнім знайомим, у якого він неодноразово купляв наркотичні засоби. Саме він продавши йому наркотичні засоби в подальшому просив його повернути частину бо йому дуже потрібно, саме він неодноразово телефонував і обирав необхідне місце зустрічі, саме під час цих зутрічей, він не купляв, а повертав йому на його проховання незначні частини раніше придбаних у нього наркотичних засобів, а він повертав йому кошти. Вказані дії свідок вчиняв тому, що відносно нього розглядалось кримінальне провадження за збут наркотичних засобів у Пустомитівському районному суді, обвинувачення у якому підтримував той самий прокурор, який обвинувачує і його. Саме на прохання останнього свідок погодився спровокувати його на збут наркотичних засобів, щоб пом`якшити свою відповідальність, оскільки йому за це пообіцяли угоду. Цей свідок йому добре йому знайомий, це ОСОБА_9 , але він не може про це ствердити в суді, оскільки від цього залежить яке покарання буде призначено йому. Вважає що відносно нього мала місце провокація злочину. Просить його виправдати.

Згідно з положеннями ст. 22 та ст.26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Натомість, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Здійснивши повний судовий розгляд, дослідивши всі докази надані сторонами, суд приходить до наступних висновків.

Органом державного обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується у п`яти епізодах кримінальних правопорушень.

Так, по епізодах вчинення злочинів 12.11.2021 та 25.11.2021, а саме збут наркотичних засобів особі із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 надано суду наступні докази:

постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 12.11.2021, якою надано дозвіл на проведення у ОСОБА_6 оперативної закупки наркотичних засобів шляхом залучення до проведення вказаної НСРД особи із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 »;

протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів від 12.11.2021, яким ідентифіковано грошові кошти в сумі 600 грн., які надано особі із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » для подальшого вручення ОСОБА_6 та які призначалися для купівлі наркотичних засобів;

заяву особи із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » від 12.11.2021 та протоколом огляду від 12.11.2021, якими « ОСОБА_7 » добровільно видав працівникам поліції куплений у ОСОБА_6 наркотичний засіб та решту грошей - 200 грн.;

висновок експертизи наркотичних засобів від 17.11.2021, згідно якого придбаний у ОСОБА_6 засіб є особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме «канабіс» вагою 3,3047 грам;

проток про результати контролю за вчиненням злочину від 15.11.2021 щодо купівлі у ОСОБА_6 12.11.2021 особою із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » наркотичного засобу;

протокол аудіо, -відео контролю ОСОБА_6 від 15.11.2021, яким зафіксовано розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_6 :

протокол тимчасового доступу до інформації про банківські рахунки про рух коштів по рахунку ОСОБА_6

постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 25.11.2021, якою надано дозвіл на проведення у ОСОБА_6 повторної НСРД із залученням особи із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 »;

протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів від 25.11.2021, яким ідентифіковано грошові кошти в сумі 750 грн., які надано особі із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » для купівлі наркотичних засобів;

заяву ОСОБА_7 від 25.11.2021 та протокол огляду від 25.11.2021, згідно з якими особа із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » добровільно видав працівникам поліції куплений у ОСОБА_6 наркотичний засіб;

протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 25.11.2021, згідно з яким встановлено наявність посилання на квитанцію іВох про переказ грошових коштів в розмірі 750 грн. на картку ПрАТ «Універсал Банк» ОСОБА_6 через відповідний термінал в с.Сокільники по вул.Стрийська, 30;

протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 26.11.2021 щодо купівлі у ОСОБА_6 25.11.2021 особою із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » наркотичного засобу, шляхом переказу грошових коштів в розмірі 750 грн. на картку ПрАТ «Універсал Банк» ОСОБА_6 через відповідний термінал в с.Сокільники по вул.Стрийська, 30

а також показання особи із зміненими анкетними даними « ОСОБА_10 », який будучи допитаним у судовому засіданні повідомив, що 12.11.2021 та 25.11.2021 купляв у ОСОБА_6 наркотичні засоби.

Під час судового розгляду сторона захисту заявила про провокацію даних злочинів, яку обгрунтовує тим, що залучений до контрольних закупок « ОСОБА_7 », анкетні дані якого змінені, обвинувачується у вчиненні збуту наркотичних засобів у кримінальному провадженні, яке розглядається Пустомитівським районним судом Львівської області. Сторона захисту ствердила, що обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні відносно свідка підтримує той самий прокурор, який є процесуальним прокурором у даному кримінальному провадженні та яким було затверджено обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 . Відтак, вказаний свідок був залучений та перебував під постійним контролем правоохоронних органів та від успіху у контрольних закупках у ОСОБА_6 залежало його покарання у кримінальному провадженні. Про зазначене на думку захисту свідчить те, що стороною обвинувачення надані лише фрагментарні записи розмов, що мали місце між « ОСОБА_7 » та ОСОБА_6 , які по суті не несуть жодного змістовного навантаження про те, що і хто купляє, не надано повних записів розмов у яких зафіксовано, що саме свідок ініціював передачу йому ОСОБА_6 частини наркотичного засобу попередньо проданого ним же ОСОБА_6 , його прохання та наполягання про це, визначення саме ним часу і місць зустрічей.

Відповідно до ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно із п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практики Європейського суду з прав людини.

У ріщеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п.150, п. 253).

Відповідно до змісту ст.92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст. 94 цього Кодексу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства» (рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Росії» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти Росії» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

На думку ЄСПЛ, провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності для того підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення злочину. При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: а) наявність підстав для проведення відповідних заходів тобто конкретних і достатніх фактичних даних, що вказують на можливе вчинення особою злочину та б) роль співробітників правоохоронних органів у вчиненні злочину тут ЄСПЛ розглядає момент початку здійснення ними відповідного заходу, щоб визначити, чи «приєдналися» вони до злочину, який особа вже почала вчиняти без будь-якої участі з їхнього боку ( рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Росії» від 26 жовтня 2006 року).

Прецедентне право Європейського суду не забороняє посилатися на стадії розслідування кримінальної справи і у випадку, якщо дозволяє характер злочинної дії, на докази, отримані в результаті проведення співробітниками органів внутрішніх справ операцій під прикриттям (наприклад, рішення ЄСПЛ від 15 червня 1992 року у справі «Люді проти Швейцарії»). Однак застосування агентів під прикриттям повинно бути обмежене, співробітники поліції можуть діяти таємно, але не займатись підбурюванням (рішення ЄСПЛ від 9 червня 1998 року у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії»). Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються певним пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення ЄСПЛ у справі «Тейксейре де Кастро проти Португалії» п.38).

ЄСПЛ під провокацією розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року). Коли трапляється, що дії таємних агентів спрямовані на підбурювання злочину, і немає підстав вважати, що він був би скоєний без їхнього втручання, то це виходить за рамки розуміння таємного агента і може бути названо провокацією. Таке втручання і його використання в розгляді кримінальної справи може непоправно підірвати справедливість судового розгляду. Отже, з огляду на зазначені позиції ЄСПЛ для визначення наявності провокації злочину слід встановити, зокрема: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупки, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

З викладеного вбачається, що в разі надходження від обвинуваченого заяви про вчинення провокації злочину, саме прокурор повинен довести відсутність такої провокації під час вчинення злочину.

В той же час прокурор не спростував тверджень обвинуваченого про наявність у діях працівників правоохоронних органів ознак провокації злочину, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у справах «Ваньян проти Росії», «Тейксейре де Кастро проти Португалії», підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду.

При цьому відповідно до вимог ЄСПЛ для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є низка критеріїв, тобто під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням змагальності та рівності сторін.

Тобто будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу .

Встановлено дуже високі стандарти доведення для сторони обвинувачення, щоб довести суду, що заяви особи про провокацію з боку правоохоронних органів абсолютно безпідставні; в разі виникнення сумнівів національні суди повинні зробити висновки, що не мають точного підтвердження (пункт 70 рішення Європейського Суду у справі „Раманаускас проти Литви), але певною мірою свідчать про презумпцію провокації з боку правоохоронних органів при наявності достовірних свідчень заявника, звучать досить переконливо.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово висловлювався щодо того, що початок кримінального провадження і подальше санкціонування таємної операції має проводитись за наявності у правоохоронців об`єктивної підозри, що особа займається злочинною діяльністю. У протилежному випадку, відсутність таких об`єктивних даних свідчить про провокацію (до прикладу п.49 «Ваньян проти Росії», п.67 «Рамаускас проти Литви»).

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до такого 08.10.2021 внесено відомості про кримінальне провадження №0000050 про кримінальне правопорушення наступного змісту: «невстановлена особа займається незаконним збутом наркотичних засобів на території Львівського району», підставою внесення таких відомостей зазначено незрозумілу абревіатуру - «С Р А».

Із рапорту заступника начальника ВП начальника СКР ВП №3 ОСОБА_11 від 20.10.2021 вбачається, що ним на виконання доручення прокурора від 18.10.2021 проведено допит заявника у кримінальному провадженні №0000050, в ході якого останній повідомив про ОСОБА_6 як особу, що збуває наркотичні засоби. Із наданого прокурором протоколу допиту вбачається, що 19.10.2021 ОСОБА_12 допитував « ОСОБА_7 », який повідомив йому про збут ОСОБА_6 наркотичних засобів.

Також із матеріалів справи вбачається, що обвинувачений раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у тому числі, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних засобів не притягувався.

Таким чином, про особу ОСОБА_6 правоохоронним органам стало відомо виключно від особи із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 »

За весь час здійснення досудового розслідування ними було задокументовано лише два факти передачі наркотичних засобів одній і тій же особі, а саме особі зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 ».

При цьому, після проведення 12.11.2021 оперативної закупки наркотичного засобу в і виявлення кримінального правопорушення, правоохоронні органи не затримали ОСОБА_6 , а повторно провели ще одну оперативну закупку 25.11.2021, що відповідно до практики ЄСПЛ може свідчити про ознаки провокації (рішення «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Ваньян проти Росії»).

Із досліджених судом записів телефонних розмов вбачається, що саме особа із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » у цих випадках телефонував ОСОБА_6 ініціюючи розмову. При цьому, згідно із текстом вказаних розмов вбачається, що 12.11.2021 о 16.30 год. свідок перебуваючи в салоні свого автомобіля віддає ОСОБА_6 кошти, говорячи «та тримай… ти що на приколі чи що?» на що ОСОБА_6 передає зіп-пакет зазначаючи «я не жадний в мене гроші є.. чого тут жаднічати..», що свідчить про те, що саме свідок наполягав на оплаті коштів за наркотичний засіб. При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що у даному випадку на прохання самого ж свідка він повертав йому частину раніше придбаного у нього ж наркотичного засобу, який останньому був терміново потрібен. Стороною обвинувачення не надано суду записів інших розмов між свідком та ОСОБА_6 , у яких було б зафіксовано ініціатива саме обвинуваченого чи яким б спростовувалось твердження про прохання свідка щодо повернення йому наркотичного засобу. 25.11.2021 теж на прохання свідка він придбавав наркотичний засіб у іншої особи і лише передав свідку, а не збував маючи на меті заробіток. Із запису розмови між ними 25.11.2021 вбачається, що свідок « ОСОБА_7 » скаже ОСОБА_6 «…я думав ти з ним прийдеш…, ти вобще морозишся», відповідь ОСОБА_6 «..я немаю», а потім говорить «то кидай на карту, а я зараз тоді візьму в товариша».

Відтак, надані сторони обвинувачення записи розмов жодним чином не спростовують показань обвинуваченого щодо прохань та ініціативи саме свідка про надання йому наркотичних засобів.

Крім того, як вбачається із протоколу огляду місця події від 25.11.2021, в період часу з 16.20 до 16.35 год. в службовому кабінеті №32 в приміщенні ВП №3 ЛРУП№2 ГУНП за адресою м.Пустомити, вул.Шевченка,1 особа із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » видав придбаний у ОСОБА_6 наркотичний засіб. Водночас, із долученої стороною обвинувачення квитанції №G22Z-KQ83-NHJ9-18HB вбачається, що 25.11.2021 о 16.29 год. за адресою :Сокільники, вул.Стрийська, 30 здійснено оплату в сумі 750 грн. на карту ОСОБА_6 за придбаний наркотичний засіб. Однак здійснити таку оплату свідок ніяк не міг, оскільки у той час перебував у приміщенні ВП №3 ЛРУП№2 ГУНП. Наведена обставина ставить під сумнів протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 26.11.2021, у якому зазначено, що саме « ОСОБА_7 » 25.11.2021 о 16.29 год здійснив оплату за придбаний наркотичний засіб через термінал в приміщенні «Кінг Кросс Леопополіс» за адресою : Сокільники, вул. Стрийська, 30.

Окремо суд звертає увагу на те, що кримінальне провадження №0000050 зареєстровано в ЄРДР 18.10.2021, а лише 02.11.2021 у даному провадженні створено групу слідчих та доручено проведення досудового слідства, хоча відповідно до ч.7 ст.214 КПК України якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування. Зазначене ставить під сумнів доручення дане прокурором 18.10.2021 оперативним підрозділам на допит свідка із зміненими даними, який здійснено 19.10.2021, і що в подальшому стало підставою проведення щодо ОСОБА_6 НСРД.

Як зазначено стороною захисту свідок із зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 » насправді добре відомий ОСОБА_6 , як і його прізвище та ім`я, які обвинувачений повідомив під час судового розгляду. Також сторона захисту зазначила, що вказаний свідок є обвинуваченим у кримінальному провадженні про збут наркотичних засобів, яке розпочато задовго до справи ОСОБА_6 і розглядається Пустомитівським районним судом Львівської області, при цьому у вказаному кримінальному провадженні обвинувачення щодо свідка підтримує той самий прокурор, який є процесуальним прокурором у провадженні щодо ОСОБА_6 , та яким внесено відомості про кримінальне провадження №0000050, надано доручення на допит свідка « ОСОБА_7 », ініційовано НСРД щодо ОСОБА_6 та вчинено всі інші процесуальні дії у кримінальному провадженні. На думку сторони захисту зазначена обставина свідчить про залежність свідка від сторони обвинувачення, що свідчить про явні ознаки провокації.

Сторона обвинувачення не надала суду жодних доказів, які б їх спростовували зазначені доводи сторони захисту, незважаючи на обов`язок доведення відсутності провокації. При цьому, сторона обвинувачення не заперечила існування кримінального провадження на розгляді суду щодо особи названої стороною захисту.

Перевірити вказану обставину самостійно суд позбавлений можливості оскільки дійсні анкетні дані особи, яка дає показання під псевдонімом, віднесена до відомостей, що містять державну таємницю.

Натомість сторона обвинувачення, у зв`язку із твердженням про провокацію та обов`язком довести її відсутність, могла вжити заходів для отримання доказів на спростування обставин щодо того, що свідок « ОСОБА_7 » не перебуває у залежності від сторони обвинувачення, про яку заявляє сторона захисту. Проте, таких доказів не надано суду не надано і доводів сторони захисту жодним чином не спростовано.

З огляду на наведені вище обставини, суд виходить до висновку, що у даному випадку такі обставини як: сумнівність даних про підстави проведення НСРД наведені вище; наявність даних про залежність свідка від сторони обвинувачення, які залишились неспростованими; ініціювання придбання наркотичних засобів саме цим свідком; не припинення кримінального правопорушення після першої фіксації кримінального правопорушення, а продовження оперативних закупок - свідчать про наявність ознак провокації.

Докази, надані стороною обвинувачення не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_6 був ініціатором продажу наркотичних засобів, а містять лише містять відомості про факти передачі наркотичних засобів за участю обвинуваченого. При цьому, із наданих доказів не вбачається наявності даних про те, що на момент початку проведення оперативної закупки ОСОБА_6 вже вчиняє чи готується вчинити злочин. Доказів, які і б свідчили, що саме обвинувачений ініціював питання збуту наркотичних засобів, що є обов`язковим в аспекті доводів сторони захисту про провокативний характер дій особи, яка приймала участь у проведенні оперативних закупок, суду не надано.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому, у справах щодо провокації стандарт доказування збільшується. Отже, стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не спростовано тверджень сторони захисту щодо провокації цього злочину та не доведено, що він би був вчинений без втручання працівників правоохоронних органів та активної поведінки свідка, який у всіх випадках першим телефонував ОСОБА_6 , приїзджав за ним на своєму автомобілі та обирав місця, де йому передавались наркотичні засоби.

Зважаючи на все вище зазначене, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні не було доведено відсутність провокації вчинення злочину, а тому, зважаючи на принцип «презумції провокації» всі зазначені вище докази, зібрані під час проведення обох оперативних закупок, є недопустимими.

Додержуючись закріпленої в ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, всі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого суд тлумачить на його користь.

Враховуючи наведене суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами, що в діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України по даних епізодах, а тому відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України його слід виправдати, у зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у збуті 21.11.2021 наркотичного засобу ОСОБА_8 за 750 грн.

На підтвердження обвинувачення за вказаним епізодом стороною обвинувачення надано суду наступні докази:

протокол огляду від 25.11.2021, та заяву ОСОБА_8 від 25.11.2021, під час якого свідок ОСОБА_13 добровільно видав працівникам поліції зіп пакет із вмістом наркотичної речовини, а саме із «канабісом» вагою 0,938 грам, яким його декілька днів назад «пригостив» ОСОБА_6 ;

висновок експертизи наркотичних засобів від 09.12.2021, яким підтверджено, що надана ОСОБА_8 наркотична речовина є «канабісом», вагою 0,938 грам.

Проте, допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 зазначив, що дійсно вживає наркотичні засоби, однак, такі ніколи йому не надавав обвинувачений ОСОБА_6 25.11.2021 його було затримано разом із ОСОБА_6 . Працівниками поліції було виявлено, що у нього при собі є наркотичний засіб, після чого йому погрожували, що його притягнуть до відповідальності за збут групою осіб, якщо він не дасть показань про те, що наркотичні засоби йому збув ОСОБА_6 . Жодних наркотичних засобів у ОСОБА_6 він не придбавав.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт збуту 21.11.2021 ОСОБА_6 наркотичних засобів ОСОБА_8 стороною обвинувачення не надані.

Враховуючи зазначені показання свідка ОСОБА_8 , відсутність інших доказів, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення даного злочину, суд вважає, що протокол огляду від 25.11.2021 та заява ОСОБА_8 від 25.11.2021, яка ним же і спростована, не підтверджують факту збуту 21.11.2021 наркотичного засобу ОСОБА_6 .

А тому, з огляду на відсутність достатніх та достовірних доказів, які б «поза розумним сумнівом» свідчили про факт вчинення обвинуваченим даного злочину, суд приходить до висновку, що його слід виправдати, у зв`язку із недоведенням наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він у 2021 році придбав у невстановленого джерела з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме «канабіс», вагою 1,9985 грам, який зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту, та який вилучено в ході проведення обшуку. Також, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він у 2021 році придбав у невстановленого джерела у невстановленому досудовим слідством місці з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме «канабіс», масою 1,8933 грам, який зберігав при собі у м.Львів поблизу житлового будинку по вул. Морозна, 21а, та маючи умисел на його збут невстановленим досудовим слідством особам 25.11.2021 викинув за вказаною адресою дану наркотичну речовину.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені двох епізодів незаконного придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів.

На підтвердження обвинувачення за вказаними епізодами прокурором надано суду наступні докази:

протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 від 25.11.2021, під час якого було вилучено зіп пакет із наркотичним засобом, а саме «канабісом», а також скляну ємність із вмістом залишків наркотичного засобу;

протокол огляду від 25.11.2021 під час якого на прибудинковій території будинку по АДРЕСА_3 виявлено поліетиленовий пакет білого кольору, у якому були продукти харчування та зіп пакет золотистого кольору із наркотичною речовиною «канабіс», який ОСОБА_6 викинув перед своїм затриманням;

протокол затримання ОСОБА_6 від 25.11.2021, під час якого у ОСОБА_6 вилучено його куртку;

висновок експертизи наркотичних засобів від 26.11.2021, яким підтверджено, що виявлена під час обшуку у ОСОБА_6 речовина є наркотичним засобом, а саме «канабісом», вагою 1,9985 грам;

висновок експертизи наркотичних засобів від 08.12.2021, яким підтверджено наявність залишків канабісу у склянній банці, вилученій у ОСОБА_6 під час обшуку;

висновок експертизи наркотичних засобів від 09.12.2021, згідно з яким на змивах з рук ОСОБА_6 виявлено психоактивну речовину наркотичних засобів з коноплі;

висновок експертизи наркотичних засобів від 09.12.2021, згідно з яким у кишенях куртки ОСОБА_6 виявлено канабіс вагою 0,0012;

висновок експертизи наркотичних засобів від 08.12.2021, згідно з яким виявлена 25.11.2021 речовина поблизу житлового будинку що по АДРЕСА_3 є наркотичним засобом «канабіс», масою 1,8933 грам.

Аналізуючи зазначені докази, суд приходить до висновку, що такими підтверджуються факти незаконного придбання за невстановлених досудовим слідством обставин, та незаконного зберігання ОСОБА_6 наркотичних засобів.

Проте, жоден із перелічених доказів не містить фактичних даних про мету ОСОБА_6 їх збут. Як ствердив обвинувачений він на той час вживав наркотичні засоби, тому придбавав та зберігав такі саме з метою власного вживання, жодного наміру їх збуту у нього не було.

Відповідно до роз`яснень, що містить п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

У даному ж випадку у ОСОБА_6 не виявлено ані значної кількості наркотичного засобу, ані різних видів таких засобів, ані засобів для фасування, зважування, пакування наркотичних засобів, тощо. Жодний свідок не повідомив суду про збут ОСОБА_6 наркотичних засобів. Надана стороною обвинувачення інформація про рух коштів по банківському рахунку ОСОБА_6 , яка містить інформацію про зарахування різних сум, безсумнівно та беззаперечно не свідчить про те, що такі кошти сплачувались за наркотичні засоби, а є фактично припущенням про таке, яке в силу ч.3 ст.373 КПК України не можу бути покладено в основу обвинувального вироку.

Фактично у діях обвинуваченого у вказаних двох випадках мають місце ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.309 КК України, однак, елементом об`єктивної сторони даного кримінального правопорушення є розмір (вага) наркотичного засобу, з якого наступає кримінальна відповідальність. Згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, затвердженої Постановою №770 від 06.05.2000, кримінальна відповідальність за незаконне придбання та зберігання без мети збуту канабісу наступає, якщо предметом таких дій є 5 і більше грам вказаного засобу. Натомість у вказаних випадках предметом незаконного придбання та зберігання були засоби вагою 1,9985 гр. та 1,8933 гр., що є невеликими розмірами, а відтак, не утворюють складу кримінального правопорушення передбаченого ст.309 КК України.

Враховуючи те, що стороною обвинувачення належними, допустимими та достовірними доказами не доведено наявності у ОСОБА_6 мети збуту наркотичних засобів, які він незаконно придбав та зберігав, а вага вказаних наркотичних засобів є недостатньою для кваліфікації його дій за ст.309 КК України, суд приходить до висновку, що за вказаним обвинуваченням ОСОБА_14 слід також виправдати, у зв`язку із недоведеністю складу кримінального правопорушення.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому заставу до набрання вироком законної сили залишити без змін, а після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України та виправдати, у зв`язку із недоведенням складу кримінального правопорушення.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 заставу залишити без змін. Після набрання вироком законної сили суму застави в розмірі 136 200 грн. повернути заставодавцю ОСОБА_15 .

Речові докази: оптичні диски, карти пам`яті - залишити при матеріалах кримінального провадження, наркотичні засоби, скляну ємність - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча