ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1523/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
УХВАЛА
17 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_8 ,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрованого та до арешту мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 31.08.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 75 КК України на 2 роки,
засуджений за:
- ч. 4 ст. 187 КК України до 12 років з конфіскацією всього належного йому майна,
- п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2016 року у виді одного року позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Крім того, цим же рішенням суду розв`язний цивільний позов, вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів.
Згідно вироку, 22.05.2018 в період з 12.30 до 13.20, точний час не встановлений досудовим розслідуванням, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у 6 під`їзді будинку АДРЕСА_2 . Спускаючись сходами, на площадці 2 поверху ОСОБА_8 зустрів ОСОБА_10 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_3 цього ж будинку, і між ними на побутовому ґрунті виникла сварка.
За мірою розвитку конфлікту у ОСОБА_8 , який мав при собі лезо ножа та усвідомлював, що ОСОБА_10 в силу свого похилого віку не зможе чинити йому опір, виник умисел на заволодіння грошима останньої шляхом розбійного нападу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , з метою недопущення втручання в його дії сторонніх осіб, заштовхнув ОСОБА_10 до приміщення її квартири, увійшов за нею сам та закрив двері.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 дістав з-під одягу ніж та, погрожуючи ним, тобто застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, зажадав, щоб ОСОБА_10 передала йому гроші. Потерпіла, побоюючись за свої життя та здоров`я, стала кричати та кликати на допомогу. ОСОБА_8 , вважаючи, що на крики ОСОБА_10 можуть прийти сторонні особи та запобігти йому реалізувати свій злочинний умисел, вирішив вбити ОСОБА_10 після чого заволодіти її грошима.
Після цього, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що нанесення чисельних ножових поранень людині може потягти за собою її смерть, та бажаючи настання саме цих наслідків, став наносити ножем удари по тілу ОСОБА_10 . Потерпіла намагалась втекти від нападника, закривалась від його ударів руками та весь час кликала на поміч. ОСОБА_8 переслідував останню та, використовуючи свою фізичну перевагу, продовжував наносити удари ножем по голові, тулубу та кінцівках потерпілої. Всього ОСОБА_8 нанесено ОСОБА_10 не менше 30 ударів ножем, від яких вона впала на підлогу та втратила свідомість.
Злочинними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 заподіяно наступні тілесні ушкодження:
- голови: проникаюче колото-різане поранення голови в області козелка лівого вуха з ушкодженням м`яких тканин голови, клиновидної кістки зліва, твердої і м`якої оболонок з крововиливом під м`яку мозкову оболонку; 2 поверхневих непроникаючих колото-різаних поранення в проекції соскоподібного відростка зліва і на лівій щоці, з ушкодженням м`яких тканин; синець у зовнішнього кута правого ока з переходом на виличну область справа;
- тулубу: 3 проникаючі колото-різані поранення на задньо-боковій поверхні грудної клітини зліва у верхній третині з ушкодженням м`яких тканин, пристіночної плеври, з внутрішньо-плевральним крововиливом та скупченням повітря у лівій плевральній порожнині; проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітини справа в проекції 9-го міжреберря по біля-грудинної лінії з ушкодженням м`яких тканин, пистіночної плеври, діафрагми і 5-го сегменту печінки з внутрішньо-плевральним крововиливом та скупченням повітря у правій плевральній порожнині; 4 проникаючі колото-різані поранення на передній черевній стінці з ушкодженням м`яких тканин, очеревини, великого сальника тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника із внутрішньочеревним крововиливом; 9 непроникаючих колото-різаних поранень передньої поверхні грудної клітини, розташовані в межах м`яких тканин; синець в області кута лівої лопатки;
- кінцівок: 9 колото-різаних поранень верхніх і нижніх кінцівок з ушкодженням м`яких тканин; відкритий уламковий перелом правої ліктьової кістки множинні синці верхніх кінцівок.
Упевнившись у тому, що воля ОСОБА_10 до опору подолана, ОСОБА_8 , діючи із корисних мотивів, оглянув приміщення квартири та заволодів грошима потерпілої в сумі 5165 гривень.
Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.
Крім того, 22.05.2018 в період з 12.30 до 13.20, точний час не встановлений досудовим розслідуванням, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у 6 під`їзді будинку АДРЕСА_2 . Спускаючись сходами, на площадці 2 поверху ОСОБА_8 зустрів ОСОБА_10 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_3 цього ж будинку, і між ними на побутовому ґрунті виникла сварка. За мірою розвитку конфлікту у ОСОБА_8 , який мав при собі лезо ножа та усвідомлював, що ОСОБА_10 в силу свого похилого віку не зможе чинити йому опір, виник умисел на заволодіння грошима останньої шляхом розбійного нападу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 з метою недопущення втручання в його дії сторонніх осіб заштовхнув ОСОБА_10 до приміщення її квартири, увійшов за нею сам та закрив двері.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 дістав з-під одягу ніж та, погрожуючи ним, тобто застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, зажадав, щоб ОСОБА_10 передала йому гроші. Потерпіла, побоюючись за свої життя та здоров`я стала кричати та кликати на допомогу. ОСОБА_8 , вважаючи, що на крики ОСОБА_10 можуть прийти сторонні особи та запобігти йому реалізувати свій злочинний умисел, вирішив вбити ОСОБА_10 після чого заволодіти її грошима.
Після цього, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що нанесення чисельних ножових поранень людині може потягти за собою її смерть, та бажаючи настання саме цих наслідків, став наносити ножем удари по тілу ОСОБА_10 . Потерпіла намагалась втекти від нападника, закривалась від його ударів руками та весь час кликала на поміч. ОСОБА_8 переслідував останню та, використовуючи свою фізичну перевагу, продовжував наносити удари ножем по голові, тулубу та кінцівках потерпілої. Всього ОСОБА_8 нанесено ОСОБА_10 не менше 30 ударів ножем, від яких вона впала на підлогу та втратила свідомість.
Злочинними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 заподіяно наступні тілесні ушкодження:
- голови: проникаюче колото-різане поранення голови в області козелка лівого вуха з ушкодженням м`яких тканин голови, клиновидної кістки зліва, твердої і м`якої оболонок з крововиливом під м`яку мозкову оболонку; 2 поверхневих непроникаючих колото-різаних поранення в проекції соскоподібного відростка зліва і на лівій щоці, з ушкодженням м`яких тканин; синець у зовнішнього кута правого ока з переходом на виличну область справа;
- тулубу: 3 проникаючі колото-різані поранення на задньо-боковій поверхні грудної клітини зліва у верхній третині з ушкодженням м`яких тканин, пристіночної плеври, з внутрішньо-плевральним крововиливом та скупченням повітря у лівій плевральній порожнині; проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітини справа в проекції 9-го міжреберря по біля-грудинної лінії з ушкодженням м`яких тканин, пистіночної плеври, діафрагми і 5-го сегменту печінки з внутрішньо-плевральним крововиливом та скупченням повітря у правій плевральній порожнині; 4 проникаючі колото-різані поранення на передній черевній стінці з ушкодженням м`яких тканин, очеревини, великого сальника тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника із внутрішньочеревним крововиливом; 9 непроникаючих колото-різаних поранень передньої поверхні грудної клітини, розташовані в межах м`яких тканин; синець в області кута лівої лопатки;
- кінцівок: 9 колото-різаних поранень верхніх і нижніх кінцівок з ушкодженням м`яких тканин; відкритий уламковий перелом правої ліктьової кістки множинні синці верхніх кінцівок.
Упевнившись у тому, що воля ОСОБА_10 до опору подолана, ОСОБА_8 , діючи із корисних мотивів, оглянув приміщення квартири та заволодів грошима потерпілої в сумі 5165 гривень.
Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.
ОСОБА_10 була госпіталізована до КЗОЗ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України», де ІНФОРМАЦІЯ_2 її смерть. Причиною смерті ОСОБА_10 явилася важка сукупна травма із множинними проникаючими колото-різаними пораненнями голови, грудної клітини та живота із ушкодженням внутрішніх органів та кровотечею із них, із множинними непроникаючими колото-різаними пораненнями голови, грудної клітини та кінцівок, відкритого уламкового перелому правої ліктьової кістки, що ускладнилася у своїй течії травматичним шоком, геморагічним шоком, стресовою перфорованою виразкою шлунку, серозно-гнійним перитонітом, тромбозом брижі тонкого кишківника, інтоксикацією та поліорганною недостатністю.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 просили вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції з підстави порушення, на їх погляд, які були допущені судом першої інстанції вимог чинного процесуального законодавства.
Так, вони вважають що ОСОБА_8 було незаконно затримано, а тому зібрані після цього докази є недопустимі.
Також стороною захисту зазначено, що під під час судового розгляду в суді першої інстанції жодних доказів існування обставин, які зазначені у якості таких, що встановлені судом.
Також вказує, що під час огляду в квартири ОСОБА_10 старшим слідчим Мовського ВП ОСОБА_11 в присутності ОСОБА_12 , не було вказано про факт зникнення грошей з квартири, а також папірця з арифметичними розрахунками.
Обстановка у квартирі було задовільна, речі не розкидані та не перевернуті, що свідчить про те, що в квартирі чужі, стороні особи не шукали матеріальні цінності ОСОБА_10 .
Суд першої інстанції посилається на покази ОСОБА_13 , але покази останній в судовому засіданні не надав та взагалі під час судового розгляду не був присутній.
Під час допиту в суді свідка ОСОБА_14 який дав показання, що ОСОБА_8 затримали працівники поліції в його квартирі, та силоміць витягнули із квартири 22.05.2018.
Також свідок ОСОБА_14 вказав, що не пам`ятає о якій годині вони зустрілись.
Також свідок ОСОБА_15 під час допиту в суді, вказала, що не пам`ятає чи була порізана рука в ОСОБА_8 , але суд першої інстанції посилається саме, що ОСОБА_8 купував саме бинт, у зв`язку порізом руки.
Також стороною захисту було заявлено клопотання про допит, в якості свідка ОСОБА_16 , яке судом було задоволено.
Також було судом першої інстанції відмовленні в допиту свідка ОСОБА_17 , яка не була присутня під час судового розгляду справи, посилаючись на те, що остання була присутня під час судового розгляду.
Також, суд першої інстанції не надав достатнього часу для належної підготовки до судових дебатів захиснику, тобто фактично позбавив захисника можливості виступити в судових дебатах на захист обвинуваченого не забезпечив сторонам необхідних умов для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вважає, що час судового розгляду встановлено факт незаконного затримання ОСОБА_8 , що приводить недопустимості зібраних доказів після затримання.
Обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що під час розгляду провадження в суді мали місце порушення його права на захист, які виразились у тому, що всі його клопотання про призначення повторних експертиз, виклик свідків сторони захисту відхилялись.
Також вказує, що судом не взято до уваги ту обставину, що потерпіла (особа на яку було здійснено напад) не впізнала нападника.
До початку апеляційного розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 .
Назване клопотання відхиляється колегією суддів як передчасне, оскільки Постановою Касаційного кримінального суду Верховного суду від 22 травня 2025 року дія запобіжного заходу ОСОБА_8 продовжена не більше ніж на 60 днів.
На початку апеляційного розгляду обвинуваченим ОСОБА_8 повідомлено про те, що його інтереси окрім захисника ОСОБА_7 представляє адвокат ОСОБА_18 , договір з яким зі слів обвинуваченого укладено у січні 2025 року, проте цей захисник який у даному судовому засіданні відсутній.
Колегія суддів вважаючи, за можливе продовжити апеляційний розгляд виходить із того, що на даний час матеріали провадження не містять жодних даних про те, що між обвинуваченим ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_18 укладено договір про надання правової допомоги, а отже підтвердження повноважень названого захисника на участь в суді апеляційної інстанції наразі не нічим не підтверджені.
Колегія суддів також звертає увагу, що на момент надходження даної справи до суду касаційної інстанції в липні 2024 року, касаційного провадження, яке закінчилось 22.05.2025 року адвокат ОСОБА_18 участі у ньому не брав, та не повідомляв про наявність повноважень на це.
На день апеляційного розгляду даного провадження до апеляційного суду не надходили жодні дані про наявність такого договору.
Обвинувачений ОСОБА_8 повідомив апеляційному суду про те, що названий ним договір про надання правової допомоги між ним та адвокатом ОСОБА_18 у нього відсутній.
Отже, враховуючи, що заперечень сторони захисту стосовно можливості продовжити апеляційний розгляд без участі адвоката ОСОБА_18 висловлено не було, з урахуванням того, що право на захист обвинуваченого ОСОБА_19 дотримано, оскільки його інтереси представляє адвокат ОСОБА_7 , від якого обвинувачений у встановленому законом порядку не відмовлявся, колегія суддів вважала можливим продовжити апеляційний розгляд.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити їх в апеляційні скарги, прокурор, який вважав вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Як вбачається із змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, оцінив кожний із доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Не дивлячись на невизнання ОСОБА_8 своєї вини у скоєному, суд першої інстанції на підставі досліджених доказів прийшов до вірного рішення щодо винуватості обвинуваченого у скоєному.
Обґрунтовуючи встановлені фактичні обставини суд першої інстанції послався на показання свідків та документи, якими у повному обсязі підтверджуються встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 дій спрямованих на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини, вчинене з корисливих мотивів.
Так, це підтверджується наступними фактичними даними, отриманими:
- з протоколів огляду місця події від 22.05.2018 з фототаблицями до них;
- з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 48 від 22.05.2018, про те, що ОСОБА_8 на момент обстеження перебував у стані алкогольного сп`яніння;
Крім того, суд першої інстанції послався на фактичні дані, які містилися в наданих стороною обвинувачення письмових доказах, а саме у протоколах огляду місця події від 22 травня 2018 року, акті застосування службового собаки в якому зафіксовано, що собака провела від квартири АДРЕСА_3 (місце мешкання ОСОБА_10 ) до квартири АДРЕСА_4 (місце мешкання ОСОБА_8 ) будинку АДРЕСА_2 ;
висновках судово-медичних експертиз від 31 травня 2018 року № 09/1378-С/2018 та від 22 червня 2018 року № 12-17/200-А/18, висновку молекулярно-генетичної експертизи від 21 серпня 2018 року № 546 , висновках судово-цитологічних експертиз 15№617-С/18, 15№616-С/18, 15№618-С/18, сукупним висновком яких є те, що на місці події виявлено сліди які за ДНК профілем співпадають з ОСОБА_8 .
Названі докази стороною захисту в апеляційній скарзі не спростовувались.
В свою чергу названі докази повністю спростовують версію ОСОБА_8 про те , що він не скоював нападу ОСОБА_10 , та не проникав в її помешкання.
Крім того, вказані обставини як узгоджуються між собою так і повністю підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_20 й ОСОБА_15 , які допитані в суді першої інстанції.
Судом першої інстанції було досліджено заяву потерпілого ОСОБА_13 від 27.09.2020, в якій потерпілий повідомив суд, що на теперішній час він зі своєю сім`єю постійно проживає за межами України, у зв`язку з карантинними обмеженнями не має можливості прибути до судового засідання для дачі показів, та, відповідно, підтримує раніше надані ним покази. Зазначені обставини підтверджені відомостями про перетин потерпілим ОСОБА_13 кордону України 17.04.2019.
Тому районний суд прийняв письмові покази потерпілого ОСОБА_13 , оскільки вважав постійне перебування потерпілого за межами України, з огляду на карантинні обмеження поважною причиною неявки в судове засідання і це аж ніяк неможна вважати істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону оскільки згідно ч.1 ст.412 КПК України таким є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Посилання сторони захисту на ненадання часу для підготовки до судових дебатів також є безпідставним, оскільки матеріали провадження, зокрема журнал судового засідання від 14.04.2021 згідно якого стороною захисту питання про надання часу для підготовки до судових дебатів не ініціювалось.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив та дослідив всі надані докази по справі і наведені у вироку, які не викликають сумніву у тому, що висновки суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду у повному обсязі.
Апеляційні доводи сторони захисту щодо визнання доказів недопустимими не знайшли свого підтвердження підчас апеляційного розгляду.
Так, посилання обвинуваченого на застосування стосовно нього працівниками поліції фізичного насильства під час затримання, не підтверджуються матеріалами кримінального провадження та спростовуються самою поведінкою обвинуваченого який з відповідними скаргами ні він, а ні його захисник протягом досудового розслідування, так і протягом всього судового розгляду, тобто з 2018 року, не звертались.
Більш того, в судовому засіданні під час обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, за участю адвоката ОСОБА_9 , будь-яких заяв відповідно до вимог ч. 6 ст. 206 КПК України, також зроблено не було.
Виходячи з вищенаведених обставин колегія суддів приходить до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі обставини затримання ОСОБА_8 є надуманими.
Таким чином колегія суддів дійшла висновку що зі змісту вироку видно, що місцевий суд ретельно дослідивши докази, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, місцевий суд урахував спосіб скоєння злочину, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, спричинених потерпілій ОСОБА_10 , а також ту обставину, що після спричинення потерпілій численних ударів ножем у життєво важливі органи, подолавши волю останньої до опору, обвинувачений ОСОБА_8 залишив її в безпорадному стані, після чого, реалізуючи умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, заволодів майном потерпілої.
Відтак, оцінюючи надані докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що правова кваліфікація дій ОСОБА_8 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України доведена стороною обвинувачення перед судом поза розумним сумнівом.
Таким чином, виходячи з цього колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий

Судді