УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів

в с т а н о в и в :

Потерпіла ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить: надати тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю вилучення їх копій (здійснити їх виїмку), які перебувають у володінні приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_4 , а саме: належним чином оформлену копію документів нотаріальної справи №906 за 2019 рік.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у КП №0000273 від 14 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України.

У даному провадженні ОСОБА_3 є потерпілою, посилаючись на те, що приватний нотаріус КМНО ОСОБА_4 зареєструвала на належну їй квартиру АДРЕСА_1 право власності на третіх осіб. Слідство по даній справі триває вже шостий рік, однак, слідство не вчинило жодних дій для отримання документів, складених приватним нотаріусом для підтвердження чи спростування наявності вищезазначеного злочину. З урахуванням зазначеного, потерпіла вважає за необхідне отримати дозвіл для отримання вищезазначених копій документів, що перебувають у володінні приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_4 . У зв`язку з необхідністю збирання доказів, посилаючись на вимоги ст.ст.28, 114, 131, 159, 160 КПК України ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним клопотанням.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, разом з тим через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, у якій зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Особа, у володінні якої знаходяться речі та документи, до яких планується отримати доступ, була оповіщена в установленому законом поряду, представника до суду не направила, причини неприбуття у судове засідання не повідомила.

Відповідно до ч.4 ст.163 КПК України, неприбуття за судовим викликом вказаної особи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього кодексу.

Статтею 7 КПК України передбачено загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться, зокрема, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Так, згідно з ч.1, 2 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

За правилами ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором..

Відповідно до положень п.19 ч.1 ст.3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Вичерпний перелік прав і обов?язків потерпілого передбачено статтями 56 та 57 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: 1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; 2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; 3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; 4) заявляти відводи та клопотання; 5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; 6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; 7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; 9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; 10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; 11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; 12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); 13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; 14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Також під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування (ч. 2 ст. 56 КПК України).

Тобто, статтею 56 КПК України, не передбачено право потерпілого на самостійне звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів під час досудового розслідування.

У постанові Верховного Суду у складі першої судової палати Касаційного кримінального суду від 16 вересня 2021 року справа № 757/12634/20-к зроблено висновок, що потерпілий не має права звертатися до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, оскільки під час досудового розслідування він не є стороною кримінального провадження, а слідчий суддя відповідно не має права надавати такий дозвіл. Під час досудового розслідування потерпілий може лише ініціювати питання про тимчасовий доступ до речей і документів перед слідчим або прокурором шляхом подання відповідного клопотання в порядку, передбаченому ст.220 КПК.

Вказані висновки враховуються слідчим суддею в силу вимог ч.5 ст.13 Закону України ?Про судоустрій і статус суддів?.

Таким чином, оскільки, під час досудового розслідування потерпілий не є стороною кримінального провадження, а є учасником кримінального провадження, вимоги клопотання не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, так як, потерпілий не має права звертатися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів під час досудового розслідування, а слідчий суддя відповідно не має права надати дозвіл на вказаний захід забезпечення кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (рішення у справі ?Скорик проти України? від 08.01.2008).

За таких обставин, наявність визначених у процесуальному законі вимог щодо суб?єкта звернення до суду із клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (тимчасовий доступ до речей і документів) не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що потерпілий має право ініціювати питання про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні перед слідчим або прокурором, шляхом подання відповідного клопотання в порядку, передбаченому ст.220 КПК України, а також у випадку відмови звернутися до слідчого судді в порядку оскарження рішення, дій чи бездіяльність слідчого, прокурора (ст.303 КПК України).

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 159 - 164 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: