Справа № 133/3013/24
Ухвала

про призначення до судового розгляду

24 квітня 2025 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 20.07.2024, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 16.10.2024 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 10.10.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 20.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 цей обвинувальний акт переданий на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 21.10.2024 постановлено вказане кримінальне провадження призначити до розгляду в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області на 15 год. 07.11.2024.

Після цього до Калинівського районного суду Вінницької області 23.10.2024 надійшла позовна заява потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування моральної та майнової шкоди, заданої злочином, а саме: про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 797816 грн. та з ПАТ «НАСК «Оранта» шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, у розмірі 43681,35 грн. та моральної шкоди у розмірі 2184 грн.

Одночасно з цією позовною заявою потерпілою подано до суду заяву про забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_4 на праві власності ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , та із проханням його залишити на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30.

За результатами розгляду заяви потерпілої про забезпечення позову ухвалою суду від 28.10.2024 накладено арешт на автомобіль ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , залишивши цей транспортний засіб на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30. Постановлено копію цієї ухвали направити до сервісного центру.

До суду 06.11.2024 надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відкладення підготовчого судового засідання через його зайнятість. У зв`язку з цим проведення підготовчого судового засідання відкладено на 14 год. 10.12.2024. Вказане підготовче судове засідання не проведено через заявлення адвокатом ОСОБА_5 відводу головуючому судді у справі.

У подальшому проведення підготовчого судового засідання призначалося на 24.01.2025, 10.02.2025 та 26.03.2025. Водночас його проведення відкладалось через неявку всіх учасників справи, подання учасниками процесу клопотань про ознайомлення з матеріалами справи та клопотаннями інших учасників провадження. У зв`язку з цим проведення цього засідання відкладено на 13 год. 24.04.2025.

В підготовче судове засідання 24.04.2025 з`явилися прокурора ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 .

Представник цивільного відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» ОСОБА_8 взяла участь в цьому засіданні в режимі відеоконференції.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав раніше подане ним письмове клопотання щодо зміни ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2024 про забезпечення позову потерпілої ОСОБА_7 , накладення арешту на автомобіль ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , залишивши цей транспортний засіб на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30.

Адвокат ОСОБА_5 просив залишити арешт на вказаний автомобіль, водночас залишити цей автомобіль на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_4 .

Це клопотання захисника обвинуваченого мотивовано тим, що вказана ухвала суду винесена передчасно, без урахування думки всіх учасників кримінального провадження, судом не встановлено всі обставини, пов`язані з арештом цього автомобіля. При тому, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07.08.2024 ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду від 24.07.2024 про накладення арешту на майно скасовано, клопотання слідчого задоволено частково, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, а саме: автомобіль ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , на час проведення слідчих дій залишити його на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30. Ця ухвала апеляційного суду є чинною. За результатами досудового розслідування вказаний автомобіль повернуто під розписку ОСОБА_4 . Співвласником цього автомобіля згідно із законодавством є також дружина ОСОБА_4 . Залишення цього автомобіля на арештмайданчику позбавляє її можливості користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене його захисником клопотання та просив його задоволити.

Представник цивільного відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» ОСОБА_8 проти задоволення цього клопотання не заперечувала.

Прокурор ОСОБА_3 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 проти задоволення цього клопотання заперечували, вказавши, що позов забезпечено обґрунтовано та законно, підстав для зміни ухвали суду немає.

Розглянувши подане клопотання про зміну ухвали суду про забезпечення позову, суд дійшов такого висновку.

Згідно із цим обвинувальним актом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування установлено, що 20.07.2023 близько 8 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 від`їжджав від місця зупинки на узбіччі вул. Героїв Майдану у м. Козятині Вінницької області, поблизу будинку № 18, і розпочав рух на своєму автомобілі «ВАЗ 111730», ДНЗ НОМЕР_1 », заднім ходом.

Проте, всупереч вимогам правил п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, ОСОБА_4 не врахував дорожньої обстановки, яка склалась на той момент, не переконався, що маневр буде безпечним, не залучив до допомоги інших осіб під час руху заднім ходом, і під час руху назад правою задньою частиною автомобіля допустив зіткнення з пішоходом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час переходила через проїзну частину дороги.

Внаслідок порушення ОСОБА_4 цих вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 96 від 27.08.2024 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому міжвертлюжної ділянки лівої стегнової кістки та закритий перелом лівої променевої кістки зі зміщенням.

Ці переломи є тілесними ушкодженнями середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого (понад 21 добу) розладу здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи СЕ-19/102-24/14556-10-ІТ від 07.08.2024 причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху і зазначені порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Згідно із долученою до заяви ОСОБА_7 про забезпечення позову копією ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду ОСОБА_9 від 24.07.2024 (справа №133/2157/24) постановлено, серед іншого, накласти арешт на тимчасово вилучене майно на належний ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ 111730, ДНЗ НОМЕР_1 , який після проведення слідчих дій залишити на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30 та належне йому свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу.

Відповідно до доданої до заяви ОСОБА_7 копії ухвали Вінницького апеляційного суду від 07.08.2024 (справа №133/2157/24) вказану ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду від 24.07.2024 про накладення арешту на майно скасовано, клопотання слідчого задоволено частково, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, а саме: автомобіль ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , на час проведення слідчих дій залишити його на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30. В решті вимог про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_4 , та посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 відмовлено.

Частиною 1 ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Положеннями ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення процесуального закону та оцінюючи доводи клопотання цивільного позивача, розумність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку, що накладення арешту на автомобіль ВАЗ 111730, ДНЗ НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , є необхідним тимчасовим заходом, оскільки у цьому кримінальному провадженні потерпілою заявлено цивільний позов, а тому ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2024 накладено арешт на автомобіль ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , залишивши цей транспортний засіб на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30.

Оцінюючи клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 який наполягав саме на зміні судом ухвали про арешавтомобіля, суд бере до уваги те, що суд, який ухвалив судове рішення, не наділений правом його змінити. Зміна судового рішення можлива за апеляційного скаргою особи з підстав, передбачених ст. 409 КПК України, судом апеляційної інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.

При цьому, статтею 174 КПК України встановлено право обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Водночас адвокат ОСОБА_5 у своєму клопотанні просив залишити арешт на вказаний автомобіль, змінити ухвалу суду залишити автомобіль на відповідальному зберіганні обвинуваченого.

Крім того, суд бере до уваги те, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2024, якою накладено арешт на автомобіль ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , не було уповноважено будь-яких осіб вчиняти дії з арештованим майном.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 щодо зміни ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2024 про забезпечення позову у кримінальному провадженні необхідно відмовити.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 314 КПК України, якою регламентовано порядок та межі підготовчого судового засідання, дійшов такого висновку.

Це кримінальне провадження підсудне Калинівському районному суду Вінницької області, обвинувальний акт складено відповідно до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено.

Порушення, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а тому можливо справу призначити до судового розгляду з повідомленням учасників судового провадження.

Розгляд справи з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, встановлені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

В судовому засіданні його учасниками не заявлено клопотань щодо виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання щодо доручення органу з питань пробації складення досудової доповіді. Інші учасники процесу, в тому числі обвинувачений та його захисник проти доручення органу з питань пробації складення досудової доповіді не заперечували.

Вислухавши думку учасників засідання суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Частинами 1, 2 ст. 314-1 КПК України передбачено, що з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

З урахуванням положень ст. 314-1 КПК України та думки учасників підготовчого засідання, суд дійшов висновку щодо необхідності зобов`язати орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченої скласти та надати суду досудову доповідь, що характеризує обвинувачену відповідно до ст. 9 Закону України «Про пробацію».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 174, 314-316, 369 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на 11 год. 00 хв. 5 травня 2025 року.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 щодо зміни ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2024 про забезпечення позову у кримінальному провадженні відмовити.

Зобов`язати Хмільницький районний відділ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області підготувати досудову доповідь щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку надати до Калинівського районного суду Вінницької області в п`ятнадцятиденний строк.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 25.04.2025.

Суддя ОСОБА_1