Справа №212/8585/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку в залі Покровського районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000286 від 15 липня 2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який 14 червня 1985 року народився у місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянина України, який здобув середню-технічну освіту, неодружений, на утриманні дітей не має, не працює, інвалідності не має, без зареєстрованого місця проживання, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

1) 12.10.2010 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України, звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

2) 14.07.2011 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, частково приєднати невідбутий строк за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.10.2010 року к відбуванню 2 роки 2 місяця позбавлення волі, звільнився 06.08.2013 року по відбуттю строку покарання;

3) 05.11.2013 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. 19.09.2014 року звільнений на підставі ЗУ «Про амністію»;

4) 10.12.2014 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

5) 22.07.2015 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.15 ч.3 ст.185 ч.2, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбуте покарання по вироку від 10.12.2014 року та до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі. 30.11.2017 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 8 днів;

6) 12.07.2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.272 КК України, штраф 2550 гривень;

7) 15.08.2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.263 КК України до 120 годин громадських робіт;

8) 06.09.2021 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ст.70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

9) 26.10.2021 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

10) 08.11.2021 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

11)14.12.2021 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до позбавленні волі на 3 роки.;

12) 16.12.2021 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяця;

13) 19.01.2022 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2021 року виконувати самостійно;

14) 02.05.2022 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці. Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2021року виконувати самостійно;

15) вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2022 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.05.2022 року остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання зазначено відраховувати з 19.10.2021 року, вирок набрав законної сили 15.07.2022 року. Звільнений 18.04.2025 по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2025 року, приблизно об 11:10 годині, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля магазину «АТБ» за адресою, вул. Едуарда Фукса, Покровський район, м. Кривий Ріг, де він зустрів свого знайомого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зустрівшись, чоловіки вирішили рушити до зупинки «КРЕС», яка знаходиться по вулиці Січеславська у Покровському районі, м. Кривий Ріг. Перебуваючи вже неподалік будинку №4А, між зазначеними особами виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел, спрямований на нанесення потерпілому ОСОБА_3 ударів та заподіяння йому фізичного болю.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправно-кримінальний умисел, перебуваючи у безпосередній близькості на відстані витягнутої руки від потерпілого, діючи умисно, з мотивів раптової неприязні, ОСОБА_2 наніс потерпілому ОСОБА_3 два удари лодонею правої руки перший з яких потрапив у область шиї, внаслідок чого потерпілий впав на землю, а потім ще один удар по лівій руці, якою останній, будучи вже на землі, прикривав обличчя, чим спричинив фізичного болю. Після нанесених ударів ОСОБА_2 , одразу ж пішов у невідомому напрямку тим самим зникнувши з місця вчинення кримінального правопорушення.

В результаті протиправних дій потерпілому ОСОБА_3 було умисно завдано ударів, які викликали фізичний біль і не спричинили тілесних ушкоджень.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання, що оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_4 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Органом досудового розслідування встановлено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за частиною 1 статті 126 КК України, як беззаперечно визнані обвинуваченим та підтверджуються належними та допустимими доказами, які досліджені судом.

ОСОБА_2 в поданій заяві обставини викладені у обвинувальному акті не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за 1 ст. 126 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дослідивши у сукупності матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що слід визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 126 КК України за ознаками: умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу ОСОБА_2 , який на обліку у лікарів: раніше неодноразово судимий, нарколога перебуває, психіатра - не перебуває, дітей на утриманні не має, неодружений.

Згідно з ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України - є рецидив злочину.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до статей 50, 65 КК України з метою виправлення ОСОБА_2 , а також запобігання скоєння нових злочинів, суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Саме така міра покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення підсудного та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні. Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - збитки відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався, клопотань про обрання не надходило.

Керуючись ст. ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили - не застосовувати.

Речові докази: CD-R з відеозаписом з камер відеоспостереження, який було надано громадською організацією «Знешкодження Кривий Ріг» з моментом події, що мала місце бути 15 липня 2025 року за адресою: м. Кривий Ріг, Покровський район, вул. Січеславська буд. 4А, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1