Справа № 331/2369/25
Провадження № 1-кс/331/1021/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного (власника майна) ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 11.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, -

І. Короткий виклад клопотання.

Слідчим відділом відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000356 від 11.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

Слідчий СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка на праві власності належить ОСОБА_4 з забороною її пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

ІІ. Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідча підтримала подане клопотання, просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому, в судовому засіданні звернула увагу, що санкцією ч. 3 ст. 369 КК України передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Зауважив, що підозра його підзахисному є не обґрунтованою. Матеріали клопотання не містять доказів того, що підозрюваний був обізнаний про те, що ОСОБА_7 обіймає посаду заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та займає відповідальне становище. Також звернув увагу на роз`яснення НАЗК від 13.11.2023, згідно якого, заступник начальника ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не може вважатися особою, яка займає особливо відповідальне становище

Крім того, захисник вказав, що ризики знищення, спотворення або умисного зниження вартості квартири слідчим у клопотанні не зазначені та у судовому засіданні не підтверджені.

Власник майна, щодо якого подане клопотання про його арешт, ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, з мотивів, наведених його захисником.

ІІІ. Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000356 від 11.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

Згідно повідомлення про підозру, 21.04.2025 приблизно о 15-46 годин ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел щодо надання неправомірної вигоди т.в.о. заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області підполковнику поліції ОСОБА_7 , як службовій особі, що займає відповідальне становище, перебуваючи у службовому кабінеті №13, який розташований у адміністративній будівлі відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 2, діючи умисно, на виконання єдиного злочинного наміру, надав ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 200 доларів США за вчинення, ним, яку службовою особою, що займає відповідальне становище в інтересах ОСОБА_4 , дій із використанням наданої йому влади та службового становища, спрямованих на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, а саме за здійснення діяльності у сфері торгівлі алкогольними напоями за адресою вул. Запорізька, буд. 18 в кафе «Гуру-бар», не маючи на те відповідної ліцензії, яка дає право на провадження такого виду господарської діяльності, що передбачено ст. 164 КУпАП, поклавши вказані грошові кошти на стіл у приміщенні кабінету №13, який розташований у будівлі відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

IV. Досліджені докази.

Слідчим суддею було досліджено

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000356, де відділом поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості 11.04.2025 за попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 369 КК України;

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.04.2025, де ОСОБА_7 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який висловив намір надання ОСОБА_7 через підлеглого йому працівника відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області неправомірну вигоду за вирішення питання щодо не складання адміністративних матеріалів за ст. 164 КУпАП за фактом реалізації підакцизних товарів, без дозвільних документів у кафе-барі «Гуру-бар», розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька. 18;

Письмові пояснення ОСОБА_7 , який зазначив, що 09.04.2025 на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення від співробітника ГУДПС у Запорізькій області про те, що за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 18 в барі «Гуру бар» здійснюється реалізація алкогольних напоїв без дозвільних документів. В межах відпрацювання матеріалів 11.04.2025 за адресою функціонування закладу було направлено т.в.о. начальника сектору превенції Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_8 , який о 12-00 годин повідомив ОСОБА_7 , що прибувши у вказане приміщення бару, де знаходилась адміністратор ОСОБА_9 .. Після чого з комірки закладу вийшов чоловік (як пізніше стало відомо ОСОБА_4 ), який під час спілкування із ОСОБА_8 повідомив, що за не складання адміністративних матеріалів він готовий надати неправомірну вигоду начальнику ОСОБА_8 , тобто ОСОБА_7 , сума якої ним не зазначалась;

Рапорт оперуповноваженого Запорізького управління ДВБ НП України ОСОБА_10 , згідно якого в ході оперативного супроводження кримінального провадження №0000356 від 11.04.2025 встановлено, що до пропозиції надання неправомірної вигоди т.в.о. заступнику начальника з превентивної діяльності Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того встановлено, що матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_9 , яка працює адміністратором у кафе-барі «Гуру бар» за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 18;

Повідомлення про підозру від 22.04.2025 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000356 від 11.04.2025 за ч. 3 ст. 369 КК України, яку ОСОБА_4 , разом із захисником отримав 22.04.2025;

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_4 є власником на підставі договору купівлі-продажу №4253, виданий 05.12.2017 року квартири по АДРЕСА_1 .

V. Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положень ч. 3 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

VI. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

Матеріали клопотання містять інформацію, що дає обґрунтовані підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення. Вказане підтверджується наявністю повідомлення про підозру особі у вчиненні тяжкого злочину.

Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає можливість застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. Застосування такого покарання згідно санкції статті не є обов`язковим.

Норми частини третьої ст. 59 ККУкраїни передбачають можливість застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації лише щодо корисливих злочинів.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК України, якщо його вчинено з корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями потрібно розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Самим клопотанням доданими до нього матеріалами та поясненнями слідчого у судовому засіданні не підтверджено, що інкримінований ОСОБА_4 злочин вчинений із корисливим мотивом.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

З цих підстав,

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 11.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 30 травня 2025 року о 12 год.45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1