Сарненський районний суд
Справа № 572/1895/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представника заявника ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується питання можливості заміни примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6

розглянувши в м.Сарни у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни у кримінальному провадженні №1-в-472/25/572/1895/25 заяву голови комісії Рівненської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про заміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 - з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання,-

В С Т А Н О В И В:

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшла заява голови комісії Рівненської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про заміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.

Подана заява обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_6 рішенням суду застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі суворим наглядом, який в подальшому змінено на посилений та звичайний нагляд.

В процесі лікування в стані психічного здоров`я ОСОБА_6 , який страждає хронічним психічним захворюванням : параноїдна шизофренія, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, виражений емоційно-вольовий дефект особи, настали такі зміни, які дають змогу вважати, що на даний час відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру і тому відносно нього слід замінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.

Згідно із змістом заяви - пацієнт доступний мовному контакту, свідомість ясна, орієнтаційні реакції збережені в часі, місця, власній особистості в достатньому об`ємі; емоційно збіднений, мислення сповільнене, паралогічне, з елементами розірваності; активні маячні ідеї не виказує, наявність галюцинаторних переживань заперечує; будує реальні невеличкі цілі на майбутнє; розуміє необхідність адміністративного нагляду та важливість амбулаторного лікування.

В зв`язку із наведеним, враховуючи стан хворого, важкість правопорушення, комісія прийшла до висновку про можливість зміни виду примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги під наглядом лікаря-психіатра у примусовому порядку за місцем проживання.

В судовому засіданні представник лікувального закладу заяву підтримала, пояснила, що на даний час стан ОСОБА_6 стабілізувався, а тому є можливим зміна виду примусових заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву КП, зазначає, що заява є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Захисник в судовому засіданні просить задоволити подану головою комісії Рівненської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» заяву.

ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтримав подану заяву, просить визначити лікування по місцю проживання.

Заслухавши в судовому засіданні учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 18 липня 1991 року відносно ОСОБА_6 , за вчинення суспільно-небезпечне діяння, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 травня 2002 року був змінений режим застосованих щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру на примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом, термін дії яких продовжено ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 31 жовтня 2024 року.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів відносно особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №169 від 11 квітня 2025 року - ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання : параноїдна шизофренія, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, виражений емоційно-вольовий дефект особи.

За період лікування та проведених реабілітаційних заходів спостерігається виражена стабілізація психічного стану : доступний мовному контакту, свідомість ясна, орієнтаційні реакції збережені в часі, місця, власній особистості в достатньому об`ємі; емоційно збіднений, мислення сповільнене, паралогічне, з елементами розірваності; активні маячні ідеї не виказує, наявність галюцинаторних переживань заперечує; будує реальні невеличкі цілі на майбутнє; розуміє необхідність адміністративного нагляду та важливість амбулаторного лікування.

Отже, враховуючи психічний стан ОСОБА_6 , комісія лікарів вважає, що може бути змінений вид примусових заходів медичного характеру із госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку під наглядом лікаря-психіатра за місцем проживання.

Відповідно до ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Також частинами 2, 3 статті 514 КПК України визначено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок зміни у стані її здоров`я відпала потреба у раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається акт комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Крім цього, відповідно до ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» - продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або зміну застосування такого заходу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише за наявності підстав, протягом часу, за яким було проведено госпіталізацію; у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад шість місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр) повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд може продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Частиною 3 статті 95 КК України визначено, що у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

З огляду на викладене, враховуючи наявність у стані ОСОБА_6 позитивної динаміки від проведеного лікування, враховуючи наданий суду висновок комісії лікарів, суд вважає, що на даний час за своїм психічним станом останній не потребує продовження примусового лікування в психіатричному закладі, через що є можливим припинення його лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом, однак, з обов`язковим наглядом лікаря-психіатра за місцем проживання.

Отже, суд дійшов висновку, що заява голови комісії Рівненської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.95 КК України, ст.ст.514, 537, 539 КПК України, ст.ст.17, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», -

УХВАЛИВ :

Заяву голови комісії Рівненської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України`про заміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання - задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через покращення психічного стану та змінити відносно останнього застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя