Справа № 161/4736/25
Провадження № 1-кп/161/777/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченогї (in absentia) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мелітополь Запорізької області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з вищою освітою, обіймала посаду начальника відділу сімейної політики УСЗН Мелітопольської міської ради, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, а відтак усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, водночас підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у тому числі щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, а також з корисливих мотивів та хибного почуття кар`єризму, вирішила використати факт встановлення окупаційної влади на території Мелітопольської міської територіальної громади та ряду інших населених пунктів Запорізької області у своїх особистих інтересах та не пізніше 01.09.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, добровільно обійняла посаду «начальника отдела обслуживания инвалидов и других льготных категорий граждан, бытового обслуживания, обеспечения техническими средствами реабилитации и санаторно-курортным лечением Мелитопольского городского управление социальной защиты Министерства труда и социальной политики» (мова оригіналу), в складі окупаційної адміністрації держави-агресора «Военно-гражданской администрации Запорожской области» (мова оригіналу), тобто посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Після цього, з метою представлення окупаційній владі своєї особистої прихильності, формування в населення окупованої частини території Запорізької області, в тому числі Мелітопольської міської територіальної громади, де зареєстрована юридична адреса та фактичне місцезнаходження згаданої окупаційної адміністрації, думки невідворотності встановлення та утвердження російської окупації частини території України, як єдиної законної влади на цій території, просуваючи ідеї проросійської спрямованості, незворотного і стабільного існування на теренах Запорізької області влади рф та ідей «російського світу», ОСОБА_3 , являючись «начальником отдела обслуживания инвалидов и других льготных категорий граждан, бытового обслуживания, обеспечения техническими средствами реабилитации и санаторно-курортным лечением Мелитопольского городского управление социальной защиты Министерства труда и социальной политики» (мова оригіналу), забезпечувала з іншими особами з числа представників незаконних органів окупаційної влади держави - незаконної державної політики держави-агресора з питань соціального захисту населення, надання соціальних послуг, встановлення опіки або піклування, а також виконувала інші функціональні обов`язки, для подальшого встановлення окупаційної влади, штучного створення у місцевих мешканців хибних уявлень про благі наміри окупаційних військ та незворотного і стабільного існування на теренах Запорізької області влади рф та ідей «російського світу».

Діючи у такий спосіб та використовуючи своє попереднє становище представника органу владних повноважень Мелітопольської міської територіальної громади, а надалі незаконно обійнявши посаду так званого «начальника отдела обслуживания инвалидов и других льготных категорий граждан, бытового обслуживания, обеспечения техническими средствами реабилитации и санаторно-курортным лечением Мелитопольского городского управление социальной защиты Министерства труда и социальной политики» (мовою оригіналу) на тимчасово окупованій території Запорізької області, ОСОБА_3 здійснила колабораційну діяльність.

За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, та їх кваліфікує, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 у спеціальному судовому провадженні на підставі ухвали суду від 30 квітня 2025 року, прийнятої з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, переховується на тимчасово окупованій території України, про розпочате щодо неї кримінальне провадження повідомлялась шляхом опублікування повідомлення в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, як це визначено ч. 8 ст. 135 КПК України.

Разом з тим, судом при проведенні спеціального судового провадження виконані вимоги, передбачені ст.ст. 297-5, 323 КПК України. Так, обвинувачена ОСОБА_3 неодноразово викликалась до суду шляхом публікації судових повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті «Судової влади України».

В призначені судові засідання обвинувачена ОСОБА_3 не з`явилась, не повідомила суд про поважність причин свого неприбуття, і від неї не надійшло заяв або клопотань про неможливість прийняття участі в судовому засіданні або відкладення судового розгляду.

У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_3 не допитана судом в якості обвинуваченої по суті висунутого їй обвинувачення.

Разом з тим, захист обвинуваченої за призначенням здійснював фахівець в галузі права - адвокат ОСОБА_5 .

В судових дебатах захисник - адвокат ОСОБА_5 зазначила, що докази, надані стороною обвинувачення у своїй сукупності, не містять таких доказів, які б доводили склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 111-1 КК України, який інкримінований ОСОБА_3 , оскільки не доведена суб`єктивна та об`єктивна сторона вказаного злочину. Стороною обвинувачення не доведений факт добровільності зайняття ОСОБА_3 посади в незаконному органі, тому просила суд визнати ОСОБА_3 невинуватою та виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Незважаючи на позицію захисника щодо відсутності в діях обвинуваченої ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, її доводи повністю спростовуються наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що ОСОБА_3 до моменту повномасштабного військового вторгнення рф до України, тривалий час обіймала посаду начальника відділу соціального захисту Мелітопольської міської ради. Десь у вересні 2022 року остання перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану та почала працювати у так званому - « Мелитопольскому городскому управление социальной защиты Министерства труда и социальной политики» в складі окупаційної «Военно-гражданской администрации Запорожской области», на тимчасової окупованій території України. В подальшому, вона неодноразово бачила останню в різних телеграм каналах, де остання брала участь в різних пропагандистських заходах.

Оцінюючи показання, дані в судовому засіданні свідком, суд вважає їх правдивими, оскільки вони є логічними, послідовними, не суперечать іншим встановленим судом фактичним обставинам справи. Зазначені показання безпосередньо отримані судом в ході судового розгляду відповідно до вимог ч.ч. 3-5 ст. 95 КПК України, а тому підстав не приймати їх за основу у суду немає.

Крім цього, винність ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні, які безпосередньо досліджено в суді.

Так, протоколом огляду від 19 серпня 2024 року та долученим до нього оптичним диском CD-R, зафіксовано публікацію від 12 липня 2024 року на інтернет-ресурсі телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 в ході огляду якої встановлено, що ОСОБА_3 , яка раніше обіймала посаду начальника відділу сімейної політики УСЗН Мелітопольської міської ради, разом з іншими т.зв. «спеціалістами Мелитопольського городского управление социальной защиты МТСП ВГА ЗО» організувала роботу консультативного пункта в рамках «Всероссийской недели правовой помощи по вопросам защиты интересов семьи в Запорожоской области, приуроченный ко дню памяти святых Петра и Февронии Муромских».

Протоколом огляду від 22 липня 2024 року та долученим до нього оптичним диском CD-R, яким зафіксовано публікацію від 08 травня 2024 року на інтернет-ресурсі телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_2» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході огляду якого встановлено, що ОСОБА_3 , яка раніше обіймала посаду начальника відділу сімейної політики УСЗН Мелітопольської міської ради разом з іншими т.зв. «спеціалістами Мелитопольського городского управление социальной защиты МТСП ВГА ЗО» бере участь у святковому покладенні квітів до Дня Перемоги біля меморіала «Братського кладовища» у м. Мелітопол.

Протоколом огляду від 24 липня 2024 року та долученим до нього оптичним диском CD-R, яким зафіксовано публікацію від ІНФОРМАЦІЯ_4 на інтернет-ресурсі телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 в ході огляду якого встановлено, що ОСОБА_3 , яка раніше обіймала посаду начальника відділу сімейної політики УСЗН Мелітопольської міської ради разом з іншими т.зв. «спеціалістами Мелитопольського городского управление социальной защиты МТСП ВГА ЗО» провела зустріч з представниками регоінального відділення «Запорізького Червоного хреста» з питань реалізації спільних заходів направлених на підтримку жителів м. Мелітополь, яка опинились в скрутних ситуаціях, в тому числі інвалідів і людей похилого віку.

Протоколом огляду від 30 квітня 2024 року та долученим до нього оптичним диском CD-R, яким зафіксовано публікацію від 19 лютого 2024 року на інтернет-ресурсі телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 в ході огляду якого встановлено, що ОСОБА_3 , яка раніше обіймала посаду начальника відділу сімейної політики УСЗН Мелітопольської міської ради разом з іншими т.зв. «спеціалістами Мелитопольського городского управление социальной защиты МТСП ВГА ЗО» 15-16 лютого 2024 року прийняла участь прийняла участь в тематичному виїзному семінарі по реалізації пілотного проекту щодо створення системи догляду за громадянами похилого віку в м. Рязань.

Протоколом огляду від 24 січня 2025 року мережі Інтернет та долученим до нього оптичним диском CD-R, яким виявлено та зафіксовано, що на інтернет-ресурсі телеграм каналу: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 , наявні відомості, якими підтверджується, що станом на 22 жовтня 2024 року - 25 грудня 2024 року, ОСОБА_3 займає посаду «начальника отдела обслуживания инвалидов и других льготных категорий граждан, бытового обслуживания, обеспечения техническими средствами реабилитации и санаторно-курортным лечением Мелитопольского городского управление социальной защиты Министерства труда и социальной политики» (мовою оригіналу).

Протоколом огляду від 03 лютого 2025 року мережі Інтернет , яким виявлено та зафіксовано, що на інтернет-ресурсі з електронною адресоюІНФОРМАЦІЯ_8 наявні відомості, якими підтверджується, що так зване «Мелитопольске городское управление социальной защиты Министерства труда и социальной политики» (мовою оригіналу) зареєстровано 01 вересня 2022 року, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , керівником якого являється ОСОБА_8 .

Протоколом проведенням негласної слідчої (розшукої) дії від 01 липня 2024 року, яким виявлено та зафіксовано, що на обліковому записі під ім`ям « ОСОБА_9 », зареєстрованому за номером НОМЕР_1 , у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Телеграм», містяться листування, у яких підтверджується, що ОСОБА_3 займає посаду у «Мелитопольскому городскому управление социальной защиты Министерства труда и социальной политики» в складі окупаційної «Военно-гражданской администрации Запорожской области» (мова оригіналу) та здійснює реалізацію незаконної державної політики держави-агресора з питань соціального захисту населення, надання соціальних послуг, встановлення опіки або піклування, а також виконувала інші функціональні обов`язки, для подальшого встановлення окупаційної влади, штучного створення у місцевих мешканців хибних уявлень про благі наміри окупаційних військ та незворотного і стабільного існування на теренах Запорізької області влади рф та ідей «російського світу». В телефонній книзі останньої серед інших номерів містяться телефонні контакти підписані, як « Горячая Министерства линия , НОМЕР_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 НОМЕР_3 », « ОСОБА_7 Психитернат НОМЕР_4 », « Журналист 2 НОМЕР_5 », «зам министра образ крым ОСОБА_10 НОМЕР_6 », « ОСОБА_11 Центр противод екстримизма и терроризма НОМЕР_7 », «ОСОБА_12 2 многодер НОМЕР_8 », «кто то со следственного комитета НОМЕР_9 », «ОСОБА_13 ДНР министерство НОМЕР_10 », «ОСОБА_14 НОМЕР_11 », «полиция2 минист НОМЕР_12 », «роман следств комитет НОМЕР_13 », «ОСОБА_15 НОМЕР_14 ».

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 жовтня 2024 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_6 впізнав на фотознімку №2 ОСОБА_3 , стосовно якої попередньо надала покази.

Протоколом огляду від 19 жовтня 2024 року проведеного за участі свідка ОСОБА_6 з якого вбачається, що остання впізнала ОСОБА_3 , яка раніше обіймала посаду начальника відділу сімейної політики УСЗН Мелітопольської міської ради під час перегляду публікації, яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_9 на інтернет-ресурсі телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 . Зафіксовано, що обвинувачена ОСОБА_3 , разом з іншими т.зв. «спеціалістами Мелитопольського городского управление социальной защиты МТСП ВГА ЗО» організувала роботу консультативного пункта в рамках «Всероссийской недели правовой помощи по вопросам защиты интересов семьи в Запорожоской области, приуроченный ко дню памяти святых Петра и Февронии Муромских».

Протоколом огляду від 19 жовтня 2024 року проведеного за участі свідка ОСОБА_6 з якого вбачається, що остання впізнала ОСОБА_3 , яка раніше обіймала посаду начальника відділу сімейної політики УСЗН Мелітопольської міської ради під час перегляду публікації, яка розміщена 19 лютого 2024 року на інтернет-ресурсі телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_2» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 Зафіксовано, що обвинувачена ОСОБА_3 , разом з іншими т.зв. «спеціалістами Мелитопольського городского управление социальной защиты МТСП ВГА ЗО» 15-16 лютого 2024 року прийняла участь в тематичному виїзному семінарі по реалізації пілотного проекту щодо створення системи догляду за громадянами похилого віку в м. Рязань.

Вищевказані письмові докази, суд вважає належними та допустимим, оскільки вони містять відомості щодо фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також отримані та надані стороною обвинувачення в порядку, встановленому КПК України.

Також, судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення під час досудового розслідування використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Крім того, про час та дату всіх судових засідань ОСОБА_3 повідомлялась у передбачений законом спосіб шляхом публікації судової повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр» та оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, тобто відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України вона вважається такою, що належним чином повідомлена про виклик.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність належних, допустимих та достовірних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вони узгоджуються між собою і в своїй сукупності доводять подію кримінального правопорушення, вину ОСОБА_3 в його вчиненні, а також є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка, а також протоколами огляду, та іншими документами, підтверджується поза розумним сумнівом факт добровільного зайняття громадянкою України ОСОБА_3 , колишнім працівником органу місцевого самоврядування, посади у незаконному державному органі, мовою оригіналу: «начальника отдела обслуживания инвалидов и других льготных категорий граждан, бытового обслуживания, обеспечения техническими средствами реабилитации и санаторно-курортным лечением Мелитопольского городского управление социальной защиты Министерства труда и социальной политики», створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області та виконання нею відповідних службових обов`язків.

При цьому, суспільна небезпека таких дій полягає в тому, що обвинувачена, в силу своїх знань у сфері юриспунденції, життєвого досвіду та вмінь за результатами попереднього місця роботи, допомагає державі - агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримці її рішень, оскільки саме така вертикаль загалом є основою функціонування державного механізму, а саме такі дії є нічим іншим, ніж перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, що завдає шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Також, вказані дії ОСОБА_3 характеризуються прямим умислом, оскільки вона безумовно усвідомлювала факт окупації та агресії з боку рф та створення окупаційною владою незаконних органів, яким притаманні функції органів місцевого самоврядування. Так, ОСОБА_3 , яка працювала в державному органі, в тому числі на посаді начальника відділу у справах сімї та дітей, начальника відділу сімейної політики управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, маючи значний професійний стаж, не могла не розуміти незаконності вчинених нею дій та їх наслідків.

З показань допитаного в судовому засіданні свідка, а також огляду фототаблиць та відеороликів з участю ОСОБА_3 вбачається, що остання підтримала режим окупаційної влади, добровільно, виявила бажання влаштуватися на роботу в «Мелитопольское городское управление социальной защиты Министерства труда и социальной политики», в процесі виконання своїх обов`язків, ОСОБА_3 поводить себе спокійно та пишаючись своєю «сумлінною працею», вільно бере участь в різних «тренінгах», що свідчить про впевненість у своїх службових можливостях, про планування свого майбутнього життя і служби в окупаційних органах влади.

Зазначене є свідченням невимушеності її поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо неї, а відтак, і цілковитої добровільності його дій.

Окрім того, стороною захисту не надано відомостей про те, що ОСОБА_3 будь-яким чином повідомляла компетентні органи України про здійснення на неї тиску з боку представників окупаційної влади тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведена вина ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразилися у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, та їх кваліфікує, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про її особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує те, що остання, як громадянка України, вчинила умисний тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в період встановленого в Україні воєнного стану, фактично підтримуючи ідеї військово-політичного керівництва російської федерації щодо політичної, ідеологічної, національної нетерпимості та ненависті до української нації та державності, а також антиукраїнські рухи, спрямовані на відокремлення від України частини її території і населення та націлені на агресивну ідеологічну мотивацію і розповсюдження таких же настроїв у решти населення Луганської області та інших тимчасово окупованих територій і заперечення української державності, інформацію про стан здоров`я обвинуваченої, яка не перебуває на обліках у лікаря нарколога чи психіатра та за допомогою до них не зверталась, відомості про те, що остання раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, та на даний час проживає на тимчасово окупованій території.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою вона засуджується, у виді позбавлення волі, з призначенням додаткових покарань у виді конфіскації всього належного їй майна на праві приватної власності та з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності.

Разом з цим, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до обвинуваченої ОСОБА_3 , суд не знаходить.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього належного їй майна на праві приватної власності та з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту її фактичного затримання.

Строк відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади у органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити попередній до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1