Справа № 570/1860/25
номер провадження 1-кп/570/233/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

провівши в залі суду підготовче судове засідання в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №0004760 клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, тобто для продовження військової служби,

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду Рівненської області надійшло вказане клопотання.

28 квітня 2025 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Суд в підготовчому судовому засіданні поставив на обговорення питання щодо направлення кримінального провадження до Рівненського апеляційного суду для ініціювання подання щодо визначення Касаційним кримінальним судом Верховного Суду питання про направлення кримінального провадження на розгляд за підсудністю за місцем вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор, який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції категорично заперечив щодо направлення кримінального провадження для визначення підсудності. Мотивів на обгрунтування такої позиції суду не навів.

Особа, стосовно якої подано клопотання, у підготовчому судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, та дослідивши клопотання прокурора у вказаному кримінальному провадженні, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Зі змісту поданого прокурором клопотання вбачається, що ОСОБА_4 11.12.2023 самовільно залишив місце несення служби, а саме: залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася за адресою: населений пункт АДРЕСА_1 та перебував поза межами військової частини до моменту його самостійної появи у військовій частині НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

Виходячи зі змісту диспозиції ч. 5 ст. 407 КК України об`єктивна сторона містить два склади злочину: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення вчасно без поважних причин на службу. При цьому умисел спрямований саме на самовільне залишення або нез`явлення військовослужбовця до певного місця дислокації військової частини, а з`явлення особи до управління поліції, військової комендатури, військового комісаріату, військової прокуратури, тощо, не охоплюється умислом, спрямованим на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України. Таким чином, злочинний результат у вигляді відсутності військовослужбовця настає саме за місцем дислокації військової частини або несення служби.

Правова позиція Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 26 листопада 2024 року у справі № 125/773/23 вказує, що "Безпосереднім об?єктом цього злочину є встановлений порядок проходження військової служби. Об?єктивна злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, станом на 20 серпня 2022 року характеризується вчиненням таких діянь: самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, вчинене особами, зазначеними в частинах першій та другій цієї статті. Суб?єктом цього злочину є військовослужбовець будь-якого виду служби.

Суб?єктивною стороною цього кримінального правопорушення є умисна форма вини, а нез?явлення вчасно без поважних причин передбачає як умисну, так і необережну форму вини. Мотиви злочину можуть бути різними та на кваліфікацію не впливають…"

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, під час розгляду справи № 752/4349/23 за обвинуваченням особи у вчиненні кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України, у судовому рішенні від 26.04.2023 року, визначаючи підсудність справи, дійшла висновку, що на противагу кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1, ч.2, ч.3 ст.407 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, не є продовжуваним, і є закінченим з моменту самовільного залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем саме в умовах воєнного стану. Таким чином, місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є місце розташування військової частини або місця служби.

Аналогічну позицію стосовно місця вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, наведено і Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у постановах від 02.12.2024 у справі № 295/16798/24 та від 22.05.2023 у справі № 185/4197/23.

Така сама позиція викладена в постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 14 листопада 2024 року у справі 204/7513/24 за поданням Дніпровського апеляційного суду.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за клопотанням прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, тобто для продовження військової служби, не підсудне Рівненському районному суду Рівненської області.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити кримінальне провадження до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що у будь-якому разі тягне за собою скасування судового рішення.

Враховуючи те, що відповідно до ст. ст. 32, 34 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції, тому вказане кримінальне провадження слід направити до Рівненського апеляційного суду для ініціювання подання щодо визначення Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду питання про направлення кримінального провадження на розгляд за підсудністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 314, 615 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Направити до Рівненського апеляційного суду кримінальне провадження №0004760 за клопотанням прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, тобто для продовження військової служби, для визначення територіальної підсудності та вирішення питання щодо внесення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо направлення вказаного кримінального провадження з Рівненського районного суду Рівненської області до іншого суду, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Копію цієї ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1