Номер провадження: 11-п/813/324/25
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши усні заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду подання голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 про направлення до іншого суду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 23.03.2025,

установив:

Голова Київського райсуду м. Одеси ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду із поданням про направлення до іншого суду матеріалів справи за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 23.03.2025,яке обґрунтовує тим, що у даному суді неможливо утворити склад суду для розгляду зазначеної скарги.

Відповідно до протоколів щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2025, призначення колегії суддів не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 матеріали справи поданням голови Київського райсуду м. Одеси ОСОБА_4 надійшли у провадження колегії суддів ОСОБА_1 (головуючий суддя), судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Водночас, до початку апеляційного розгляду судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили собі самовідводи на підставі п. 4) ч. 1 ст. 75 КПК України.

Розгляд заяви про самовідвід не передбачає обов`язкової участі в судовому засіданні учасників процесу, а тому колегія суддів дійшла висновку про те, що заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можливо розглянути за відсутності учасників процесу та дана обставина жодним чином не порушує право учасників процесу на доступ до правосуддя, оскільки незалежно від їх думки (навіть у разі їх присутності під час вирішення питання про самовідводи), колегією суддів не може бути прийнято протилежного рішення, аніж задоволення заявленого самовідводу.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши мотиви заявлених самовідводів, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Вирішення питань щодо відводів регулюється §6 Глави 3 КПК України (далі - КПК).

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Водночас, ст. 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Пунктом 4) ч. 1 вказаної норми права регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Апеляційний суд враховує, що скарга ОСОБА_5 стосується вчинення, на його думку, злочинів діючими суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відтак, апеляційний суд переконаний, що участь у вирішенні питання того, який суд має розглядати скаргу на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про вчинення злочинів діючими суддями Одеського апеляційного суду, вочевидь може викликати сумніви у неупередженості суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у стороннього спостерігача, що унеможливлює їх участь у розгляді даного провадження.

Колегія суддів, дійшовши висновку щодо наявності підстав для задоволення заявлених самовідводів, окрім вимог п.4 ч.1 ст.75, ст.80 КПК України, також враховує положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про існування обставин, які унеможливлюють участь суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлені ними самовідводи підлягають задоволенню, а матеріали провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81,82, 370, 376, 401, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Задовольнити усні заяви суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду подання голови Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 про направлення до іншого суду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 23.03.2025.

Матеріали судового провадження 11-п/813/324/25 передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку ст. 35 КПК України для визначення іншого складу суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3