Справа № 522/5386/25
Провадження № 1-кс/522/3145/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВнП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 17.03.2025 року, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савро П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який не має реєстрації на території України та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (підвальне приміщення), раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 в лютому 2025 року проживав у підвальному приміщенні в будинку АДРЕСА_1 , будучи особою раніше судимою до позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, виконуючи неофіційно роботи з прибирання вулиць, було достовірно відомо, що в будинку АДРЕСА_2 , який знаходився на території його обслуговування, проживала малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою подальшого задоволення своєї статевої пристрасті з малолітньою особою, протягом лютого 2025 року, ОСОБА_4 , діючи з метою увійти в довіру до малолітньої, почав пригощати малолітню ОСОБА_8 солодощами, які спеціально для неї купував, а також запрошуючи її до магазинів, щоб вона сама вибрала солодощі, які їй подобались, а також декілька разів давав їй грошові кошти у розмірі 50 гривень.

Так, увійшовши в довіру до малолітньої, ОСОБА_4 , перебуваючи 28.02.2025, приблизно о 10 годині, в стані алкогольного сп`яніння, більш точно час не встановлено, діючи з метою задоволення статевої пристрасті шляхом порушення статевої недоторканості потерпілої, зустрівши малолітню ОСОБА_8 поряд з будинком де вона проживала, в черговий раз запросив її до магазину де купив їй солодощі. Користуючись обставиною, що за вказаним місцем проживання ОСОБА_4 були відсутні інші мешканці приміщення, він запропонував ОСОБА_8 пройти разом з ним, на що неповнолітня погодилась, пообіцявши ще купити солодощів. Користуючись довірою малолітньої, ОСОБА_4 привів ОСОБА_8 до місця свого проживання, а саме в підвальне приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , знову вживши алкогольні напої у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою задоволення статевої пристрасті, запропонував ОСОБА_8 зняти одежу. Користуючись малолітнім віком потерпілої ОСОБА_8 , внаслідок якого вона не могла розуміти у повному обсязі характеру і значення вчинюваних із нею дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи повторно, порушив статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_8 , вчинивши з нею дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, пальців рук та язика, ігноруючи небажання потерпілої до вчинення зазначених дій через заподіяння їй фізичного болю. Зазначені навмисні протиправні дії ОСОБА_4 знімав на належний йому мобільний телефон.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України, яке кваліфікується як - зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинене повторно.

Крім того, діючи аналогічним чином та використовуючи довіру малолітньої ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , перебуваючи 15.03.2025, приблизно о 13 годині, в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою задоволення статевої пристрасті шляхом порушення статевої недоторканості потерпілої, зустрівши малолітню ОСОБА_8 поряд з будинком де вона проживала, в черговий раз запросив її до магазину де купив їй солодощі. Користуючись тою обставиною, що за вказаним місцем проживання ОСОБА_4 були відсутні інші мешканці приміщення, він запропонував ОСОБА_8 пройти разом з ним, на що неповнолітня погодилась, пообіцявши ще купити солодощів. Користуючись довірою малолітньої, ОСОБА_4 привів ОСОБА_8 до місця свого проживання, а саме в підвальне приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , знову вживши алкогольні напої у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою задоволення статевої пристрасті, запропонував ОСОБА_8 зняти одежу. Користуючись малолітнім віком потерпілої ОСОБА_8 , внаслідок якого вона не могла розуміти у повному обсязі характеру і значення вчинюваних із нею дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи повторно, порушив статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_8 , вчинивши з нею дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, пальців рук та язика, ігноруючи небажання потерпілої до вчинення зазначених дій через заподіяння їй фізичного болю. Зазначені навмисні протиправні дії ОСОБА_4 знімав на належний йому мобільний телефон.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України, яке кваліфікується як - зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинене повторно.

Прокурор в судовому засіданні просить задовольнити клопотання.

Підозрюваний та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також вислухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

17.03.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси 19.03.2025, підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 16.05.2025 включно.

Санкція інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 18.05.2025.

Завершити досудове розслідування у двомісячний строк досудового розслідування не надається можливим, оскільки на теперішній час у кримінальному провадженні необхідно завершити проведення наступних експертиз: дві судово-медичні імунологічні експертизи, судово психологічну експертизу, амбулаторно судово-психіатричної експертизу, судові експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження у сфері захисту суспільної моралі», проведення яких потребує значного проміжку часу та без яких не можливо буде встановити осудність підозрюваного, та отримати необхідні докази в рамках кримінального провадження, крім того потрібен час для виконання вимог ст. 290 КПК України.

Провести вказані експертизи у встановлений законом термін не представляється можливим у зв`язку із складністю та тривалістю проведення експертизи, але без висновків яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Відомості, які будуть отримані в результаті призначених експертиз, проведення слідчих та процесуальних дій будуть мати значення у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити в наслідок особливої складності провадження.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні керівником Приморської окружної прокуратури м. Одеси 07.05.2025 продовжено до 3-х місяців, тобто до 18.06.2025.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, тому на орган досудового розслідування покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від правоохоронних органів та суду, а перебуваючи на волі підозрюваний буде мати таку можливість, розуміючи, що у разі визнання його винним, йому може бути призначена зазначена тривала реальна міра покарання у виді позбавлення волі. Про наявність зазначеного ризику також свідчить та обставина, що підозрюваний не має жодних засобів для існування в м. Одесі, проживав лише у підвальному приміщенні, яке йому надав ЖКС «Ренесанс».

Вивченням характеристики підозрюваного встановлено, що він є громадянином України, постійного місця мешкання та реєстрації на території України не має, не одружений, джерела доходів для його існування не відомі, будь які тісні соціальні зв`язки відсутні, утриманців не має.

Вищевказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 будучи обізнаним, так як раніше був судимий за аналогічний злочин, що підтверджується вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 07.09.2018 за ч. 4 ст. 152 КК України, що йому може бути призначена реальна міра покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою його уникнення, в тому числі шляхом виїзду на тимчасово окуповану території України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на малолітньою потерпілу, так як йому відомо її місце мешкання, свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких вказують на причетність до вчинення злочину саме ОСОБА_4 , тобто перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків, що перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та в повному обсязі всебічному дослідженні всіх доказів.

Вважаю, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування та прокуратури.

Таким чином, до підозрюваного може бути застосовано (продовжено) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання, щодо обрання запобіжного заходу також враховано, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у нашому випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Відносно ОСОБА_4 доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання спробам будь якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, в межах строку досудового розслідування.

Крім того, вчинення злочину з застосуванням насильства щодо малолітньої потерпілої унеможливлює визначення застави стосовно підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 193, 194, 197, 199 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВнП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.06.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1