Справа № 759/4302/22 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1705/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю:

прокурора - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000340 від 02 лютого 2022 року за апеляційною скаргою прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, а саме у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, а також психотропні речовини у великих та особливо великих розмірах та розпочав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

В подальшому ОСОБА_8 , 02.02.2022 приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Червонозаводська, 5 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України та під час особистого обшуку у останнього виявлено та в подальшому вилучено: 1 поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження; 35 поліетиленових пакетів з кристалоподібною порошкоподібною речовиною невідомого походження; металевий та скляний пристрій для паління з нашаруваннями речовини коричневого кольору; 23 поліетиленові пакети та паперовий згорток з пігулками різного кольору; 12 поліетиленових пакетів з речовиною рослинного походження, які останній зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/4927-НЗПРАП від 03.02.2022 надані на дослідження речовини рослинного походження коричневого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 63,95 г., за що передбачена кримінальна відповідальність, оскілки розмір канабісу перевищує 5 гр.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5144-НЗПРАП від 10.02.2022 надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено -канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,93г., а в нашаруваннях речовини чорно-коричневого кольору, виявлених на предметах, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину, становить 0,15г.

У наданих на дослідження кристалоподібних речовинах світло коричневого кольору, бежевого та зеленого кольорів та в нашаруваннях речовин світло-коричневого кольору, які виявлені на предметі, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - РVР (1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)., загальна вага якого становить 19,126 г., що є особливо великим розміром, оскільки загальна вага психотропної речовини РVР перевищує 15,0 гр., а маса РVР (1-феніл- 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в нашаруваннях становить 0,405г.

Надані на дослідження порошкоподібні речовини бежевого кольору містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальна маса якого в речовинах становить 3,074 г., що є великим розміром, оскільки вага психотропної речовини амфетаміну становить від 1,5 г до 15 г.

Надані на дослідження порошкоподібні речовини білого кольору містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальна маса якого у речовинах становить 9,310г., що є великим розміром, оскільки вага психотропної речовини 4-ММС становить від 1,5 г до 15 г.

У наданих на дослідження таблетках та фрагменті таблетки виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін), загальна маса якого у таблетках 4,224 г., що є великим розміром, оскільки вага психотропної речовини МДМА становить від 1,5 до 15 г.

На наданих на дослідження фрагментах перфорованого паперу виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -(+)- лізергід (ЛСД, ЛСД-25), масою 0,00003г, 0,00013г., тоді як розмір психотропної речовини лізердегіду для настання кримінальної відповідальності визначений від 0,00001г. і більше, а також особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (МДМА-метилендіоксіметамфетамін), маса якого на фрагментах перфорованого паперу становить 0,00002г, 0,00001г.

Крім цього, діючи з єдиним умислом ОСОБА_8 у невстановленому місці та за невстановлених обставин незаконно придбав у невстановленої особи наркотичний засіб канабіс та психотропні речовини у великих та особливо великих розмірах з метою подальшого збуту, які приніс за місцем свого проживання у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де розпочав незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Проте, 02.02.2022 року, в період часу з 23 години 30 хвилин до 00 години 21 хвилин 03.02.2022, за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції в поряду ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено обшук, який в подальшому було санкціоновано ухвалою слідчого судді, в ході якого в приміщенні квартири, в якій проживав ОСОБА_8 було виявлено та вилучено наступне: поліетиленовий пакет білого кольору з речовиною рослинного походження, два прозорих поліетиленових пакетів з кристалоподібною речовиною невідомого походження, шість поліетиленових пакетів з речовиною невідомого походження та пластикова трубка з нашаруваннями речовини невідомого походження, які ОСОБА_8 незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5146-НЗПРАП від 23.02.2022 надана на дослідження речовина, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого в речовині становить 7,129 г., що є великим розміром, оскільки вага психотропної речовини амфетаміну становить від 1,5 г до 15 г.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5146-НЗПРАП від 23.02.2022 надані на дослідження речовини, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальна маса якого в речовинах становить 24,168 г., що є великим розміром, оскільки вага психотропної речовини 4-ММС становить від 1,5 г до 15 г.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5146-НЗПРАП від 23.02.2022 надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину, становить 97,80 г.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5146-НЗПРАП від 23.02.2022 надані на дослідження речовини містять у своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальна маса якого в речовинах становить 196,22 г., що є особливо великим розміром, оскільки вага психотропної речовини РVР перевищує 15,0 гр.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5146-НЗПРАП від 23.02.2022 на наданій на дослідження трубці з полімерного матеріалу виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - 4- ММС (4-метилметкатинон), маса якого в нашаруваннях становить 0,004 г, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого в нашаруваннях становить 0,001г.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, особливо небезпечних наркотичних засобів, а також психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

В обґрунтування мотивів прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав, що протокол затримання ОСОБА_8 та протокол обшуку за місцем проживання та похідні від них докази є недопустимими, оскільки отримані з порушенням процесуального порядку, а тому висунуте ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, не знайшло свого підтвердження з огляду на те, що достатніх та допустимих доказів на доведення участі ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення стороною обвинувачення не надано.

В апеляційній скарзі прокурор вказав, що при постановленні виправдувального вироку суд прийшов до передчасного висновку про невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування мотивів поданої апеляційної скарги вказав, що суд дійшов до помилкового висновку про те, що слідчі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не входили до групи слідчих та на момент проведення слідчих дій діяли поза межами наданих повноважень, оскільки згідно з інформацією, яка міститься в ЄРДР, після реєстрації вказаного кримінального правопорушення 02.02.2022 о 20-39 год, начальник слідчого відділу 02.02.2022 о 20-41 год визначив групу слідчих, до якої входили в тому числі зазначені особи. Крім того, 02.02.2022 начальник слідчого відділу видав доручення слідчому ОСОБА_10 на проведення слідчих дій, яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження, проте не було долучено прокурором під час судового розгляду, оскільки воно не є письмовим доказом. Щодо слідчої ОСОБА_11 прокурор зазначив, що вона взагалі не брала участь у проведенні обшуку, як про це помилково зазначив суд, а виключно звернулась 03.02.2022 до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку. Також апелянт вважає, що висновки суду про порушення права на захист обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки з відеозаписів слідчих дій та протоколів затримання та обшуку вбачається, що захисник ОСОБА_12 постійно перебував поруч з ОСОБА_8 під час проведення першочергових слідчих дій, підписував протоколи, а той факт, що доручення видане о 21-45 год, не свідчить про те, що слідчий вчасно не повідомив Регіональний центр з надання безплатної вторинної правової допомоги. Крім цього вказав, що з відеозапису, долученого до протоколу обшуку, вбачається, що перед початком обшуку слідчий ОСОБА_10 запитав ОСОБА_8 про наявність в того заборонених речовин, на що останній кивнув та провів до квартири і свого сейфу, де такі речовини знаходились, а тому висновки суду про те, що у протоколі обшуку не зазначено про те, що саме слідчий запропонував ОСОБА_8 видати речовини не відповідають фактичним обставинам обшуку, як і висновки суду про незаконність вилучення таких речовин з огляду на те, що вони не були знаряддями злочину та не зберегли на собі його сліди, оскільки предмети, які вилучені з обігу законом, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження, крім того вилучені наркотичні засоби та психотропні речовини є предметом кримінального правопорушення, а не знаряддями. Вказав, що суд вийшов за межі своїх повноважень, визнавши недопустимим доказом ухвалу слідчого судді від 03.02.2022 про надання дозволу на проведення обушку, оскільки під час підготовчого провадження сторона захисту не подавала свої заперечення на вказану ухвалу з підстав її незаконності. Також прокурор зазначив, що відповідно до практики ВС не у всіх випадках порушення прав і свобод тягне за собою безумовне визнання доказів недопустимими, однак в порушення цього суд першої інстанції не вказав, яким чином підписання постанови про визначення групи слідчих 03.02.2022, а не 02.02.2022, або не зазначення в вступній частині ухвали слідчого судді ПІБ судді, а також вилучення у ОСОБА_8 небезпечних речовин, загальною масою 227,517 грам порушило конвенційні права обвинуваченого та обмежило його в можливостях їх ефективно використовувати, внаслідок чого такі докази слід визнати недопустимими. Додатково вказав, що висновки суду про невинуватість ОСОБА_8 суперечать показам самого обвинуваченого, який частково визнав свою вину та не заперечував про належність йому вилучених речовин, які він придбав з метою власного вживання, та не вказував про порушення його права на захист, однак маючи можливість перекваліфікувати дії обвинуваченого, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Відтак просив оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч. 3 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вирок просили залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 409, ч. 2 ст. 411, ч. 1 ст. 412 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, яка вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про невинуватість обвинуваченого, правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування вироку при розгляді справи судом апеляційної інстанції. Частиною першою ст. 411 КПК України визначений перелік ознак, які вказують на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 411 КПК України вирок вважається таким, який не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, та якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На думку колегії суддів, ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону та ухвалив вирок, істотно порушуючи вимоги кримінального процесуального закону та зробивши висновки, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, безпідставно не взявши до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_8 у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що достатніх та допустимих доказів на доведення участі ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення стороною обвинувачення не надано, оскільки протокол затримання ОСОБА_8 та протокол обшуку за місцем проживання та похідні від них докази суд визнав недопустимими.

Так, визнаючи протокол затримання та особистого обшуку ОСОБА_8 від 02.02.2022 та додатки до нього (т. 2 а.с. 18-26) недопустимим доказом суд першої інстанції виходив з того, що слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 не був уповноважений на проведення вказаної слідчої дії, оскільки не входив до складу слідчої групи на момент проведення затримання. Такі висновки суд першої інстанції зробив на підставі постанови про призначення групи слідчих від 02.02.2022, з якої вбачається, що слідчий ОСОБА_10 включений до складу слідчої групи після 00 год. 21 хв. 03.02.2022, що підтверджується даними в описовій частині цієї постанови, а протокол затримання розпочато 02.02.2022 о 20 год. 00 хв.

Вирішуючи питання щодо наявності у слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 повноважень на момент затримання та особистого обшуку ОСОБА_8 від 02.02.2022 року, колегія суддів враховує, що витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні. Вказана позиція зазначена в постанові Верховного Суду в постанові від 15 травня 2024 року у справі № 758/6173/22, а тому відповідні доводи прокурора в цій частині є необґрунтованими.

Разом з тим, згідно з усталеною практикою Верховного суду, якщо процесуальне рішення про визначення слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, прийнято не у формі «постанови», а у формі «доручення», однак зміст, структура і обсяг викладеної у ньому інформації відповідають вимогам КПК України, то потрібно констатувати, що у відповідному кримінальному провадженні є процесуальне рішення, яким належно визначено слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування.

Під час розгляду вищевказаного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, прокурором до поданої апеляційної скарги на підтвердження повноважень слідчого ОСОБА_10 долучено доручення про проведення досудового розслідування від 02.02.2022 року, з якого вбачається, що заступник начальника управління - начальник СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві підполковник поліції ОСОБА_13 відповідно до вимог ст. 39 та ст. 214 КПК України доручив слідчому СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 провести досудове розслідування кримінального провадження № 0000340 від 02 лютого 2022 року, та вжити всіх заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надати їм належну правову оцінку та прийняти законні процесуальні рішення у передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки (том 3 а.с. 184).

Враховуючи наявність доручення керівника органу досудового розслідування на здійснення у кримінальному провадженні № 0000340 від 02 лютого 2022 року досудового розслідування слідчому СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , яке містить всі визначені кримінальним процесуальним законом реквізити, що й постанова: посада особи керівника органу досудового розслідування, дата і місце складання доручення, підстави для його винесення (статті 39, 214 КПК України), номер кримінального провадження, внесеного до ЄРДР, та вказівки щодо проведення всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування, колегія суддів вважає, що на момент затримання та особистого обшуку ОСОБА_8 . 02.02.2022 року слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 мав повноваження на здійснення вищевказаної слідчої дії.

Також необґрунтованими колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про те, що під час затримання ОСОБА_8 порушено право на захист останнього через те, що фактично ОСОБА_8 був затриманий 02.02.2022 о 20 год. 00 хв., а доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, видане о 21 год. 45 хв. 02.02.2022 (том 2 а.с. 17).

Згідно з ч. 4. ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. У разі неприбуття в установлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 7 Порядку інформування центрів з надання безоплатної правничої допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою КМУ № 1363 від 28 грудня 2011 року, протягом години з моменту реєстрації повідомлення заявника або уповноваженого з прав людини уповноважена службова особа центру проводить перевірку інформації про затримання особи шляхом підготовки і надсилання від імені такого центру запиту факсимільним зв`язком або електронною поштою на адресу відповідного центрального, регіонального або міжрегіонального органу. Протягом години після надходження запиту відповідний центральний, регіональний або міжрегіональний орган шляхом надсилання факсограми або листа електронною поштою у відповідь спростовує інформацію про затримання особи або підтверджує таку інформацію з повідомленням адреси місця для конфіденційного побачення адвоката з такою особою у порядку, встановленому для суб`єктів подання інформації.

Протягом години з моменту реєстрації повідомлення суб`єкта подання інформації про затримання особи або відповіді відповідного центрального, регіонального або міжрегіонального органу на запит, що підтверджує інформацію про затримання особи, уповноважена службова особа центру в установленому порядку призначає адвоката шляхом видачі доручення для надання такій особі безоплатної вторинної правничої допомоги, копія якого із зазначенням реєстраційного номера повідомлення за допомогою факсимільного зв`язку, електронної пошти або через систему передається суб`єкту подання інформації та реєструється ним.

Враховуючи положення наведених норм та відсутність в матеріалах кримінального провадження точних відомостей про дату та час надходження повідомлення слідчого про залучення захисника для надання безоплатної правової допомоги, колегія суддів вважає, що слідчим СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 не було порушено право ОСОБА_8 на захист та в контексті ст. 223 КПК України негайно направлено запит до Центру з надання безоплатної правової допомоги для призначення захисника, який судячи з п. 7 Порядку інформування центрів з надання безоплатної правничої допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою КМУ № 1363 від 28 грудня 2011 року, опрацьовувався Центром протягом години, що і пояснює видачу доручення о 21 год 45 хв 02.02.2025 року.

Крім того, вирішуючи питання про порушення права ОСОБА_8 на захист під час його затримання, колегія суддів враховує, що згідно з протоколом затримання особи від 02.02.2022 року захисник ОСОБА_12 був присутній, про що свідчить його підпис в протоколі. Також колегія суддів враховує, що жодних зауважень і доповнень до протоколу ні самим ОСОБА_8 , ні захисником, зокрема в контексті порушення права затриманого на захист та несвоєчасне отримання захисником повідомлення про затримання ОСОБА_8 не надходило.

За таких обставин справи колегія суддів вважає, що протокол затримання та особистого обшуку ОСОБА_8 від 02.02.2022 та додатки до нього (т. 2 а.с. 18-26) є належним та допустимим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Щодо визнаного недопустимим доказом протоколу обшуку від 02.02.2022 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з протоколу обшуку від 02.02.2022 року (том 2 а.с. 29-37), за місцем проживання ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 02.02.2022 року в порядку ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук, за участю ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_12 , в присутності понятих, в ході якого було вилучено поліетиленовий пакет білого кольору з речовиною рослинного походження, два прозорих поліетиленових пакетів з кристалоподібною речовиною невідомого походження, шість поліетиленових пакетів з речовиною невідомого походження та пластикова трубка з нашаруваннями речовини невідомого походження, що спростовує висновки суду про його проведення неуповноваженою слідчою ОСОБА_11 .

Та обставина, що з клопотанням про узаконення проведеного обшуку до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва звернулась саме слідча ОСОБА_11 не свідчить про те, що сам обшук проводився нею. Положення КПК України не зобов`язують звертатися з відповідним клопотанням до суду виключно слідчого, який проводив слідчу дію, адже за змістом ч. 3 ст. 233 КПК України з таким клопотанням може звернутися як прокурор, так і слідчий або дізнавач і визначальним є те, що такі особи мають бути уповноважені в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. Як зазначено колегією суддів вище, 02.02.2022 року обшук проводився слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , який мав повноваження на здійснення вказаної слідчої дії згідно з дорученням від 02.02.2022 року.

За змістом ст. 233 КПК України право слідчого, прокурора на проникнення до житла і проведення в ньому обшуку може виникати у трьох випадках: 1) за ухвалою слідчого судді, 2) без постановлення такої ухвали на підставі добровільної згоди власника житла чи іншого володіння особи; 3) до постановлення ухвали слідчого судді лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. Наведені положення свідчать про те, що у разі невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий має право на проникнення до житла і проведення в ньому обшуку без отримання згоди власника житла чи іншого володіння особи та без ухвали слідчого судді, з подальшим зверненням до суду з метою «легалізації» проведеного обшуку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України 02.02.2022 року приблизно о 20 год 00 хв за адресою: м. Київ, вул. Червонозаводська, 5 ОСОБА_8 працівниками поліції в ході особистого обшуку останнього виявлено та вилучено пакети з речовинами різного походження та різними таблетками. Після цього, без попереднього дозволу слідчого судді було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено поліетиленовий пакет білого кольору з речовиною рослинного походження, два прозорих поліетиленових пакети з кристалоподібною речовиною невідомого походження, шість поліетиленових пакетів з речовиною невідомого походження та пластикова трубка з нашаруваннями речовини невідомого походження. На наступний день старший слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 звернулася до слідчого судді з клопотанням про узаконення проведеного обшуку. 03 лютого 2022 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва постановив ухвалу, якою клопотання задовольнив та визнав законним проведений 02.02.2022 року невідкладний обшук, в ході якого було вилучено поліетиленовий пакет білого кольору з речовиною рослинного походження, два прозорих поліетиленових пакета з кристалоподібною речовиною невідомого походження, шість поліетиленових пакетів з речовиною невідомого походження та пластикова трубка з нашаруваннями речовини невідомого походження, обґрунтовуючи це тим, що відомості, які містяться в відшукуваних речах можуть бути доказами під час судового розгляду шляхом подальшого проведення криміналістичних досліджень.

На думку колегії суддів, вказані обставини свідчать про наявність у слідчого підстав, передбачених ч. 3 ст. 233 КПК України для проведення невідкладного обшуку за адресою проживання ОСОБА_8 , а саме з метою врятування речей, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, від їх цілеспрямованого знищення або втрати, що виключає необхідність отримання згоди власників квартири на проведення обшуку в ній та спростовує висновки суду про відсутність існування на момент проведення обшуку доказів того, що вилучені предмети не мають значення для кримінального провадження.

Щодо невідповідності ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2022 року положенням ст. 235 КПК України в частині вимог щодо змісту такої ухвали, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на практику Верховного Суду, згідно з якою, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Тобто вирішуючи питання про застосування положень ст. 87 КПК України до наявних у матеріалах справи доказів, колегія суддів враховує, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, тоді як не зазначення у вступній частині ухвали судді, який виніс таку ухвалу, а також відомостей, як вилучені предмети відносяться до ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, не може свідчити про порушення фундаментальних прав і свобод обвинуваченого, оскільки вони не обмежили обвинуваченого в можливостях ефективного використання його прав, а також не впливають на загальні висновки слідчого судді про законність проведеного невідкладного обшуку, в ході якого вилучено речі, які мають значення для досудового розслідування кримінального провадження.

За умови визнання колегією суддів протоколу затримання ОСОБА_8 від 02.02.2022 тапротоколу обшуку від 02.02.2022 року належними та допустимими доказами, посилання суду першої інстанції на доктрину «плодів отруйного дерева», відповідно до якої ним було визнано недопустимими всі інші зібрані в процесі досудового розслідування докази, є недоцільним, а тому, з урахуванням відсутності будь-яких доводів щодо недопустимості, колегія суддів їх також вважає належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду кримінального провадження колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої особи, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, а також психотропні речовини у великих та особливо великих розмірах та розпочав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

В подальшому ОСОБА_8 , 02.02.2022 приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Червонозаводська, 5 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України та під час особистого обшуку у останнього виявлено та в подальшому вилучено: 1 поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження; 35 поліетиленових пакетів з кристалоподібною порошкоподібною речовиною невідомого походження; металевий та скляний пристрій для паління з нашаруваннями речовини коричневого кольору; 23 поліетиленові пакети та паперовий згорток з пігулками різного кольору; 12 поліетиленових пакетів з речовиною рослинного походження, які останній зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/4927-НЗПРАП від 03.02.2022 надані на дослідження речовини рослинного походження коричневого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 63,95 г., за що передбачена кримінальна відповідальність, оскілки розмір канабісу перевищує 5 гр.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5144-НЗПРАП від 10.02.2022 надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено -канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,93г., а в нашаруваннях речовини чорно-коричневого кольору, виявлених на предметах, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину, становить 0,15г.

У наданих на дослідження кристалоподібних речовинах світло коричневого кольору, бежевого та зеленого кольорів та в нашаруваннях речовин світло-коричневого кольору, які виявлені на предметі, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - РVР (1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)., загальна вага якого становить 19,126 г., що є особливо великим розміром, оскільки загальна вага психотропної речовини РVР перевищує 15,0 гр., а маса РVР (1-феніл- 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в нашаруваннях становить 0,405г.

Надані на дослідження порошкоподібні речовини бежевого кольору містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальна маса якого в речовинах становить 3,074 г., що є великим розміром, оскільки вага психотропної речовини амфетаміну становить від 1,5 г до 15 г.

Надані на дослідження порошкоподібні речовини білого кольору містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальна маса якого у речовинах становить 9,310г., що є великим розміром, оскільки вага психотропної речовини 4-ММС становить від 1,5 г до 15 г.

У наданих на дослідження таблетках та фрагменті таблетки виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4 метилендіоксиметамфетамін), загальна маса якого у таблетках 4,224 г., що є великим розміром, оскільки вага психотропної речовини МДМА становить від 1,5 до 15 г.

На наданих на дослідження фрагментах перфорованого паперу виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -(+)- лізергід (ЛСД, ЛСД-25), масою 0,00003г, 0,00013г., тоді як розмір психотропної речовини лізердегіду для настання кримінальної відповідальності визначений від 0,00001г. і більше, а також особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (МДМА-метилендіоксіметамфетамін), маса якого на фрагментах перфорованого паперу становить 0,00002г, 0,00001г.

Крім цього, діючи з єдиним умислом ОСОБА_8 у невстановленому місці та за невстановлених обставин незаконно придбав у невстановленої особи наркотичний засіб канабіс та психотропні речовини у великих та особливо великих розмірах з метою подальшого збуту, які приніс за місцем свого проживання у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де розпочав незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Проте, 02.02.2022 року, в період часу з 23 години 30 хвилин до 00 години 21 хвилин 03.02.2022, за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції в поряду ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено обшук, який в подальшому було санкціоновано ухвалою слідчого судді, в ході якого в приміщенні квартири, в якій проживав ОСОБА_8 було виявлено та вилучено наступне: поліетиленовий пакет білого кольору з речовиною рослинного походження, два прозорих поліетиленових пакети з кристалоподібною речовиною невідомого походження, шість поліетиленових пакетів з речовиною невідомого походження та пластикова трубка з нашаруваннями речовини невідомого походження, які ОСОБА_8 незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5146-НЗПРАП від 23.02.2022 надана на дослідження речовина, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого в речовині становить 7,129 г., що є великим розміром, оскільки вага психотропної речовини амфетаміну становить від 1,5 г до 15 г.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5146-НЗПРАП від 23.02.2022 надані на дослідження речовини, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальна маса якого в речовинах становить 24,168 г., що є великим розміром, оскільки вага психотропної речовини 4-ММС становить від 1,5 г до 15 г.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5146-НЗПРАП від 23.02.2022 надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину, становить 97,80 г.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5146-НЗПРАП від 23.02.2022 надані на дослідження речовини містять у своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальна маса якого в речовинах становить 196,22 г., що є особливо великим розміром, оскільки вага психотропної речовини РVР перевищує 15,0 гр.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-22/5146-НЗПРАП від 23.02.2022 на наданій на дослідження трубці з полімерного матеріалу виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - 4- ММС (4-метилметкатинон), маса якого в нашаруваннях становить 0,004 г, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого в нашаруваннях становить 0,001г.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307 КК України як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, особливо небезпечних наркотичних засобів, а також психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, повністю доведена доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження та які колегією суддів визнаються належними та допустимими.

При цьому, покази ОСОБА_8 про замовлення наркотичних засобів та психотропних речовин для власного вживання, колегія суддів вважає непереконливими та такими, що повідомлені суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_8 свідомо придбав наркотичні засоби та психотропні речовини у великому та особливо великому розмірах, що об`єктивно перевищує його потреби у вживанні цих речовин, а під час їх вилучення - вони перебували у відповідному фасуванні. Крім того, посилання ОСОБА_8 на хворобливий стан через який він об`єктивно не міг оцінювати кількість наявних у нього речовин також є неспроможними, оскільки згідно з наявною в матеріалах кримінального провадження випискою із медичної картки стаціонарного хворого 2732/3439 від 29.06.2023 року, ОСОБА_8 має діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання інших стимуляторів, включаючи кофеїн, синдром залежності, який не пояснює вживання та наявність у нього на зберіганні значної кількості різноманітних видів наркотичних засобів та психотропних речовин.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання колегія суддів відповідно до положень ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України на час ухвалення вироку судом апеляційної інстанції є умисним особливо тяжким злочином, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту, особливо небезпечних наркотичних засобів, а також психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим діяння, оскільки своїми діями він сприяв розповсюдженню зловживання наркотичними засобами та психотропними речовинами, завдаючи шкоди здоров`ю та життю невизначеному колу осіб, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Колегія суддів враховує також відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, враховуючи наявність в нього корисливого мотиву, буде повною мірою сприяти виправленню обвинуваченого та досягненню мети покарання, визначеній ч. 2 ст. 50 КК України та ч. 2 ст. 65 КК України.

Підстав для застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 69 та ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити новий вирок.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту фактичного затримання в ході звернення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 02.02.2022 року по 02.06.2022 року включно.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 686,48 гривень, 6864,80 гривень, 1372,96 гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4