ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1502/25 Справа № 210/378/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ДУ

«Криворізька установа виконання покарань № 80»)

захисника: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року, якою відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання .

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, скоєної стосовно неповнолітньої особи та розбещення неповнолітньої особи, протягом всього часу відбування покарання має 4 заохочення, задовільно оцінюється відповідно до щоквартального оцінювання поведінки засудженого, виходячи з висновків щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 довів своє виправлення, але відповідно до характеристики засудженого має середній ризик ймовірної небезпеки для суспільства. Однак це в повній мірі не дає підстав вважати, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала:

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився захисник ОСОБА_7 та оскаржила в апеляційному порядку. В апеляційні скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування свої вимог зазначає, що засуджений відбув строку покарання, за період відбування покарання жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності, характеризується позитивно, має 4 заохочення за сумлінне ставлення до суспільно корисної праці, залучається до робіт з благоустрою установи та прилеглих територій, дотримується ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Вважає, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення та може заслуговувати на застосування умовно дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_6 в своїй апеляційні скарзі просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції при винесенні рішення не врахував думку представника КВК № 80, який підтримав клопотання про застосування відносно нього умовно дострокового звільнення та належним чином не дослідив матеріали кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження:

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника та просив задовольнити з підстав зазначених в ній.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу засудженого та просила задовольнити з підстав зазначених в ній.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Висновки суду:

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст.81 КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався в повному обсязі, а ухвала суду є законною, обґрунтованою та достатньо вмотивованою, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд першої інстанції врахував, що засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, скоєних стосовно неповнолітньої особи, застосувавши її розбещення. Протягом всього часу відбування покарання має 4 заохочення, задовільно оцінюється відповідно до щоквартального оцінювання поведінки засудженого, але відповідно до характеристики має середній ризик ймовірної небезпеки для суспільства.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2014 року за ч.4 ст. 152, ч.3 ст.153, ч.2 ст. 156, ч.1 ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17.02.2016 року зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21.11.2013 по 28.03.2014 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом апеляційної інстанції досліджено матеріали провадження з яких вбачається, що засуджений з 25.11.2013 року знаходиться в місцях позбавлення волі.

Під час утримання в ДУ « Дніпровська установа виконання покарань № 4» характеризувався позитивно, стягнень не мав.

З 18.04.2014 року прибув для відбування покарання в ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 80». За час відбування покарання характеризується позитивно, має 4 заохочення. По прибуттю до установи виявив бажання та був призначений старшим днювальним об`єднаної церкви християн віри євангельської, де приймає активну участь в роботах з благоустрою, залучається до робіт з благоустрою установи та прилеглих до неї територій, своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим, неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, під час виконання покарання здобув професійно - технічну неформальну освіту на платформі «Prometheus», сумлінно дотримується трудової дисципліни.

Згідно витягу з протоколу № 12 від 21 лютого 2025 року засіданням комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення .

Відповідно до довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_6 , перебуваючи в ДУ «Криворізька виправна колонія №80» за сумлінне ставлення до суспільно корисної праці має 4 заохочення, стягнення відсутні.

Згідно із довідкою про доходи, за період з 01.07.2024 року по 31.12.2024 року засуджений отримав дохід у розмірі 17632 грн. 80 коп.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що наразі мета призначеного покарання, яка полягає у виправленні засудженого та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, ще не досягнута, оскільки, засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, скоєної стосовно неповнолітньої особи,відповідно до характеристики засудженого, останній має середній ризик ймовірної небезпеки для суспільства,

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Також колегія суддів відмічає, що згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого та захисника, які вважають, що своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було надано об`єктивну оцінку поведінці засудженого за весь період відбуття ним покарання, та правильно зроблено висновок про те, що на даний час ОСОБА_6 можливо і став на шлях виправлення, однак не довів його, що вказує на передчасність розгляду питання про його умовно-дострокове звільнення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним, системним та послідовним, отже наявність всього чотирьох заохочень за ввесь період відбування покарання, не може давати підстави вважати про безумовне виправлення ОСОБА_6 .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_6 дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення, отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому не вбачає підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі засудженого та його захисника .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 407 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року відносно ОСОБА_6 про застосування умовно - дострокового звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: