Провадження №1-кс/359/1316/2025
Справа № 359/7452/25
УХВАЛА

Іменем України

24 червня 2025 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

перевіривши матеріали клопотання ОСОБА_3 , поданого в порядку ст.206 КПК України,

в с т а н о в и в:

24 червня 2025 року до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України, яким просить : визнати незаконними дії співробітників патрульної поліції щодо затримання та доставлення ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо його подальшого утримання. З метою реалізації права особи на особисту участь у судовому засіданні, відповідно ч. 6 ст. 206 КПК України, витребувати утримувану особу та зобов`язати уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 забезпечити її негайне доставлення до зали судових засідань. За результатами розгляду, встановивши факт тримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутності ухвали слідчого судді, постановити ухвалу про негайне звільнення зазначеної особи з приміщення Бориспільського районного територіаль-ного центру комплектування та соціальної підтримки.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 22 червня 2025 року орієнтовно о 22 год. 00 хв., на вулиці Київський шлях у місті Борисполі сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій громадянин України ОСОБА_3 мав статус потерпілої сторони, оскільки в його транспортний засіб, що перебував у статичному положенні на червоний сигнал світлофора, було здійснено наїзд ззаду іншим автомобілем. На місце події, на виклик обох учасників, прибуло два екіпажі патрульної поліції. Після завершення одним з екіпажів процесуальних дій з оформлення схеми ДТП, співробітники другого екіпажу, діючи за відсутності будь-яких видимих ознак чи законних підстав, повідомили ОСОБА_3 про нібито існуючу необхідність проведення медичного огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп?яніння, при цьому ініціатора виклику поліції та винуватця ДТП, в автомобілі якого перебували малолітні діти, було відпущено.

В подальшому, ОСОБА_3 було примусово доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . З моменту доставки (23:40 22 червня 2025 року) і дотепер вказана особа незаконно утримується у зазначеному приміщенні всупереч і волі. Свобода пересування ОСОБА_3 є повністю обмеженою, він утримується в ізольованому кабінеті, йому відмовлено у реалізації права отримання доступу до професійної правничої допомоги, що становить окреме грубе порушення фундаментальних прав, гарантованих як національним, так і міжнародним правом. Вже після доставлення до ТЦК та СП було складено протокол про адміністративне затримання.

Наступного дня, 23 червня 2025 року, матір`ю затриманого було вжито вичерпних заходів для повідомлення правоохоронних органів про факт незаконного позбавлення волі. Було здійснено тричі звернення на спецлінію «102» з вимогою направити слідчо-оперативну групу для фіксації кримінального правопорушення. Зазначена хронологія подій свідчить про системну бездіяльність органів Національної поліції щодо реагування на повідомлення про тяжкий злочин, що унеможливило захист прав затриманого в інший спосіб, окрім звернення до суду в порядку ст. 206 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно положень ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту - КПК України) порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Одним з головних принципів, згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, між народних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства .

За приписами ст. 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Нормою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постано-вити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Відповідно ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статтях 482 і 482-2 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального право-порушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Підстави затримання особи уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді встановлені нормою статті 208 цього Кодексу, якою передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ст. 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Ще однією підставою затримання особи, згідно п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, без ухвали слідчого судді в умовах воєнного стану є наявність обґрунтованих обставин, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати строк, визначений статтею 211 цього Кодексу.

Стаття 211 цього Кодексу визначає, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

За приписами статті 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Порядок попереднього ув`язнення визначається цим Законом та Кримінальним процесуаль-ним кодексом України.

Стаття 4 цього Закону визначає, що установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

З огляду на зазначене можна дійти висновку, що передбачені ст. 206 КПК України загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканість, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту клопотання, 22 червня 2025 року ОСОБА_3 був доставленим до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_1 чи військової частини не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, ОСОБА_3 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів Качан ОСОБА_3 службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_1 при здійсненні ними свої повноважень, пов`язамими із мобілізацією, для судового захисту він може звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних право-порушень, до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального право-порушення.

За змістом ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою скаргою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 206, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_3 , поданого в порядку ст.206 КПК України, в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1