Cправа №505/2510/25
Провадження №1-кс/505/1138/2025
УХВАЛА

Іменем України

05.08.2025 м. Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Шпиків Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, студента, офіційно непрацюючого, неодруженого, депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №-0000532 від 19.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчий мотивує тим, що слідчим відділом Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №-0000532, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332КК України.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 приблизно на початку липня 2025 року вирішили виїхати за межі території держави Україна у особистих справах.

Розуміючи, що на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, який у подальшому був неодноразово продовжений, а також на підставі Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» виїзд їм заборонено, вищевказані громадяни в різний час та перебуваючи в різних місцях, за допомогою мобільного додатку «Телеграм», через різноманітні групи, почали цікавитися у користувачів вказаного застосунку, яким чином можливо перетнути державний кордон України. В ході пошуку в різний час, але не пізніше 02.08.2025, в додатку месенджера «Телеграм» невстановлена в ході досудового розслідування особа (далі Особа 1), кожному із вищевказаних осіб запропонувала за грошову винагороду організувати їхнє переправлення через державний кордон України з Республікою Молдова поза пунктами пропуску, для чого їм необхідно прибути до м. Бершадь Вінницької області, де чекати подальших вказівок, на що останні погодилися.

В свою чергу, у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 02.08.2025 Особа 1, для реалізації свого злочинного умислу направленого на організацію незаконного переправлення вищевказаних осіб через державний кордон України, запропонувала ОСОБА_6 посприяти в організації незаконного переправлення вищезазначених осіб через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 1000 доларів США.

В цей час, у ОСОБА_6 , який будучи обізнаний про порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, в порушення законів України: «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», а також Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами та Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України та ОСОБА_6 погодився на пропозицію Особи 1.

В подальшому ОСОБА_6 , виконуючи свою роль, спрямовану на реалізацію єдиного злочинного умислу з Особою 1, щодо незаконного переправлення осіб через лінію державного кордону України, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, слідуючи вказівкам Особи 1, приступив до виконання плану, відповідно до якого, він повинен був перевезти трьох осіб з м. Вінниця та м. Бершадь Вінницької області до лінії державного кордону України в Подільському районі Одеської області.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , 02.08.2025 близько 15.00, на автомобілі марки «HYUNDAI» моделі ELANTRA з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , попрямував до м. Вінниця, де зустрів ОСОБА_7 та після цього дістався до м. Бершадь Вінницької області, де забрав ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , після чого направився до м. Кодима Подільського району Одеської області, звідки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повинні були в пішому порядку дійти до лінії державного кордону України та діючи за вказівками Особи 1 перетнути його.

У подальшому, 02.08.2025 близько 20.40, за межами с. Бритавка Гайсинського району Вінницької області, працівниками ДПСУ виявлено та зупинено автомобіль марки «HYUNDAI» моделі ELANTRA з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , в якому окрім нього перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

Так, 02.08.2025 ОСОБА_6 затримано о 20 годині 40 хвилин в порядку ст.208 КПК України.

В подальшому, 03.08.2025 о 11 годині 45 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачуваного ч.3 ст.332 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:

- протоколом затримання ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події від 02.08.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду учасника спеціального слідчого експерименту та вручення грошових коштів;

- протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 ;

- протоколом впізнання особи за фотознімками;

- та іншими доказами.

При вирішенні питання про наявність підстав для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду. Так, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого підозрюваному у разі визнання його винним може бути призначено покарання на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування;

- п.2 ч.1 ст.177 КПК України ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначений ризик обґрунтовується тим, що досудове розслідування ще триває та не всі заплановані слідчі (розшукові) дії на час розгляду зазначеного клопотання виконанні;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України ризик можливого незаконно впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний, будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, під загрозою можливого покарання, може почати впливати на свідків, які допитані та яких ще виникне необхідність допитати під час проведення досудового розслідування та судового розгляду, з метою примусу останніх змінити покази на свою користь, шляхом вмовлянь, погроз або підкупу.

- п.4 ч.1 ст.177 КПК України ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який полягає в тому, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні, не з`являтись для проведення слідчих та процесуальних дій, що негативно вплине на хід досудового розслідування або судового розгляду.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та судового розгляду та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.

Так, неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого підозрюваному у разі визнання його винним може бути призначено покарання на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у виді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не надходило відповідних звернень із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді домашнього арешту пов`язана з тим, що він може ухилитися від перебування за місцем проживання та переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, що може призвести до невиправданого затягування досудового розслідування та судового розгляду, зокрема у зв`язку з неможливістю своєчасної явки підозрюваного до органу досудового розслідування або суду. Також, не виключається можливість того, що підозрюваний може впливати на свідків або в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі знищити, сховати, спотворити докази, які на час розгляду клопотання органом досудового розслідування встановлюються.

Слідчий зазначає, що відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаємо, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити і обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів із визначенням застави - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків на підставі ч.5 ст.194. Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 є наявність уникнення ризиків передбачених п.п.1,2, 3,4 ч.1 ст.177 КПК України а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Надав письмові заперечення, згідно яких вказував, що слідчий в клопотанні не відобразив та не прийняв відповідно до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час є студентом Вінницького національного аграрного університету. Батько підозрюваного, ОСОБА_10 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 35 років. На сьогодні мати підозрюваного, ОСОБА_11 , є особою з інвалідністю та пенсіонеркою. На вихованні у підозрюваного перебуває фактичного неповнолітній брат, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Будучи студентом підозрюваний задля забезпечення існування сім`ї змушений займатися перевезеннями пасажирів таксувати, оскільки це чи не єдина робота, яку можна суміщати із навчанням. Підозрюваний на даний час хворіє, має запалення верхньощелепних (гайморових) пазух носа та стан його здоров`я погіршується, що проявляється у вигляді головного болю, відчуття тиску, а також підвищення температури тіла. Крім того, ризики, які нібито виникають у разі обрання іншого запобіжного заходу, як на думку слідчого, є перебільшеними або необґрунтованими. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу. Існування ризику можливого впливу на свідків також є необґрунтований, оскільки всі свідки вже допитані. Враховуючи сімейний стан підозрюваного, а саме те, що він є єдиною працездатною особою, яка забезпечує сім`ю коштами, тримання під вартою перш за все позбавить сім`ю підозрюваного засобів на існування, яка і так на сьогодні можна сказати ледь зводить кінці з кінцями. Поряд із наведеним, були допущені процесуальні порушення права на захист підозрюваного. Вважає, що більш ніж достатнім можливе застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час. Саме такий запобіжний захід дозволить не тільки забезпечити виконання та дотримання процесуальних обов`язків підозрюваним, а й дозволить йому продовжувати заробляти хоча б якісь кошти за для утримання сім`ї.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000532, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

02.08.2025 о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

03.08.2025 о 11 годині 45 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище і долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та на які вказує слідчий;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлена свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Враховуючи викладене, слідчий вважає, що неможливо запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою.

Розглянувши клопотання слідчого, та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, заслухав думку прокурора, слідчого, які вважали необхідним клопотання задовольнити, захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за який у передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, також судом враховується запровадження воєнного стану по всій території України та військову агресію російської федерації проти України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе.

Суд враховує аргументи захисту відносно того, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, навчається, враховує сімейний та майновий стан підозрюваного, водночас зауважує, що зазначені обставини поза розумним сумнівом не спростовують існування ризиків, більш того не стали для підозрюваного стримуючим фактом при виборі неправомірної поведінки.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_6 , також враховуються, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Вважаю, що прокурором та слідчим під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України, у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 05.08.2025 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (80 х 3028 = 242 240).

За таких підстав, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відносно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30.09.2025, із застосуванням застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків на підставі ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 20 год. 40 хв. 02 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію о 20 год. 40 хв. 30 вересня 2025 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме, 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 05.08.2025 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (80 х 3028 = 242 240), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: отримувач ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, банк отримувача ДКСУ, м.Київ код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0005435 - застава за підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по справі №505/2510/25 провадження №1-кс/505/1138/25, кримінальне провадження №- 0000532 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2025.

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду, прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме: селище Шпиків Тульчинського району Вінницької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин та подій пов`язаних з вказаним кримінальним провадженням;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1