Справа № 638/8031/25
Провадження №1-кп/638/1629/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Шевченківський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000057 від 11.01.2025з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, ромської національності, з початковою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 26.11.1990 вироком Шевченківського райсуду м. Запоріжжя за ст.ст. 140 ч. 3, 141 ч. 2, 206 ч. 2, 42, 14 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 02.10.1997 вироком Заводського райсуду м. Запоріжжя за ст. 229-1 ч. 1 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 1 року позбавлення волі, з застосуванням приписів ст. 45 КК України (в редакції Закону від 1960 року), умовно, з іспитовим строком 1 рік;

- 15.11.2000 вироком Жовтневого райсуду м. Харкова ст. 17 ч. 2 - 140 ч. 3 КК України (в редакції Закону від 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 01.11.2007 вироком Слов`янського райсуду Донецької області за ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 29.06.2010 вироком Слов`янського райсуду Донецької області за ст. 309 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 06.10.2014 вироком Жовтневого райсуду м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, з застосуванням приписів ст.ст. 75, 76 КК України, зі звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку - 1 рік;

- 11.02.2015 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч.ч. 1, 4 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 10.06.2020 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням приписів ст.ст. 75, 76 КК України, зі звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку - 2 роки;

- 11.02.2021 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70 ч. 4, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 04.11.2024 по відбуттю строку призначеного покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, в тому числі за вчинення умисних, корисних злочинів, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, при наступних обставинах:

10 січня 2025 року, в денний час доби, підсудний ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Будмен», розташованого в будинку №119-А по вул. Клочківська в Шевченківському районі м. Харкова, під час спілкування з потерпілим ОСОБА_6 звернув увагу, що в кишені одягу останнього знаходиться мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Galaxy A24» вартістю 4766 гривен 67 копійок, на таємне викрадення якого у підсудного ОСОБА_3 виник злочинний умисел.

Після чого, підсудний ОСОБА_3 , будучи обізнаним про дію Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було продовжено Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 10.11.2024 строком на 90 діб, та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, повторно, у період воєнного стану поширеного на території України,діючи із корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна - належного потерпілому ОСОБА_6 мобільного телефону ТМ «Samsung Galaxy A24», розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто з сторонніх осіб, у тому числі і потерпілий ОСОБА_6 не спостерігає, з кишені останнього, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A24» та з місця вчинення злочину з викраденим зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у вказаній сумі.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України визнав повністю. При цьому, підсудний ОСОБА_3 показав, що дійсно, при вищевказаних обставинах, викладених в обвинувальному акті, 10.01.2025, у денний час доби, він перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Будмен», розташованого по вул. Клочківська в м. Харкові, під час спілкування раніше йому незнайомим потерпілим ОСОБА_6 звернув увагу, що в кишені одягу останнього знаходиться мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A24», який він вирішив викрасти. Після чого, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволікся, непомітно для нього, він викрав з кишені зазначений телефон, та з місця вчинення злочину в викраденим зник. Під час досудового розслідування викрадений телефон був у нього вилучений. Злочин вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, внаслідок воєнного стану у країні, про введення якого на момент вчинення злочину був обізнаний. У вчиненні вказаного злочину свою вину визнає в повному обсязі, кається у скоєному, шкодує про те, що так трапилось.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним в повному обсязі дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 185 ч. 4 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив : таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу підсудного, який раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення аналогічних злочинів, при цьому наявні судимості не зняті та не погашені у встановлено законом порядку, після звільнення з місць позбавлення волі, за спливом незначного часу вчинив зазначений злочин, не працює у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вказані обставини скоєння підсудним ОСОБА_3 кримінального правопорушення-тяжкого злочину, а також дані, які характеризують його особу, наявність судимостей, у тому числі і за вчинення аналогічних злочинів, свідчать про аморальну та антисоціальну поведінку підсудного ОСОБА_3 , зухвале ігнорування ним правопорядку, нехтування загально прийнятних норм поведінки в суспільстві, не бажання стати на шлях виправлення та перевиховання, після відбуття кримінального покарання за попередніми вироками суду та наявність стійкого бажання у подальшому вчиняти кримінальні правопорушення, а тому на переконання суду, його протиправні дії становлять підвищену суспільну небезпеку, що свідчить про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, продовження злочинної поведінки та не досягнення визначеної приписами КК України мети кримінального покарання в разі застосування щодо нього приписів ст.ст. 75, 76 КК України, також враховуючи відсутність підстав для застосування приписів ст. 69 КК України.

Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані про особу підсудного ОСОБА_3 , обставин за яких було вчинено вказане кримінальне правопорушення-тяжкий злочин, наявність обставини, яка пом`якшує покарання підсудного - щире каяттята відсутність обставин, які обтяжують покарання підсудного,суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання у межах санкції ст. 185 ч. 4 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк, так як підсудний ОСОБА_3 потребує застосування найбільш суворого заходу державного примусу.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили, рахувати з моменту його фактичного затримання та поміщення до кримінально-виконавчої установи для відбуття призначеної міри кримінального покарання.

Запобіжний захід підсудномуОСОБА_3 в межах зазначеного кримінального провадження не обирався.

Потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов не заявлено.

При проведенні судово-товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - ННЦ «Інститут судових експертиз Ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» були витрачені кошти в сумі 2968 гривен 56 копійок, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 15.01.2025, з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на вилучене 11.01.2025 під час проведення огляду місця події за місцем мешкання підсудного ОСОБА_3 , належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A24», який було викрадено підсудним ОСОБА_3 при вищезазначених обставинах.

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, так як належить потерпілому ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Речові докази: належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A24», який зберігається в камері схову речових доказів СВ ХРУП №3 ГУНП в Х/О, підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_6 за належністю; два оптичні диски DVD-R з записами відео фіксування з камер спостереження розташованих в приміщенні гіпермаркету «Будмен», підлягають подальшому збереженню в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 5 років позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили, рахувати з моменту його фактичного затримання та поміщення до кримінально-виконавчої установи для відбуття призначеної міри кримінального покарання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 в межах зазначеного кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2968 гривен 56 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 15.01.2025 на належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A24».

Речові докази: належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A24», який зберігається в камері схову речових доказів СВ ХРУП №3 ГУНП в Х/О, - повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю; два оптичні диски DVD-R з записами відео фіксування з камер спостереження розташованих в приміщенні гіпермаркету «Будмен», - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 393, 395 КПК України, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 у той же строк, з моменту вручення йому копій вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Шевченківському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1