Справа № 472/1008/25
Провадження № 1-кс/472/133/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

26 серпня 2025 року с-ще Веселинове

Слідчий суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , вивчивши матеріали клопотання прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 від 24.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.08.2025 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотанняпрокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 від 24.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

Прокурор звернулася до суду із вказаним клопотанням на підставі ст. 170, 171 КПК України.

Клопотання обґрунтував тим, що 23.08.2025 року о 21:30 год. поблизу с. Поділля, Веселинівської ТГ, Веселинівського району, координати 47.3049521, 31.1139391, було виявлено незаконну порубку дерев породи «Дуб».

23.08.2025 року в ході огляду місця події було виявлено свіжоспилені пеньки дерев породи «Дуб» в кількості 43 шт.; фрагменти свіжо спиляних дерев породи «Дуб» різними діаметрами та довжиною, в кількості 134 фрагменти; бензопилу марки «STIHL MS 180» помаранчево-чорного кольору; мобільний телефон кнопкового типу чорного кольору; пластикова пляшка об`ємом 1,5 літри із рідиною бурого кольору, зовні схожу на пальне; налобний ліхтарик; рюкзак темно-сірого кольору; два ланцюги для бензопили; пластикову пляшку об`ємом 2 л. із рідиною червоного кольору, зовні схожу на мастило.

Відомості за даним фактом було внесено до ЄРДР № 0000687 від 04.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

Враховуючи сукупність наведених обставин, існують достатні підстави вважати, що набуті в результаті вчинення вказаного кримінального правопорушення речі, є доказом у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям ст. 98 КПК України, що вказує на необхідність вжиття заходу забезпечення кримінального провадження - арешту вказаних предметів, оскільки можуть бути приховані чи відчужені, що вказує на наявність ризиків, передбачених абз. 2 частини першої статті 170 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов наступних висновків.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання слід задовольнити повністю з наступних обставин.

В матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищезазначене майно має суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ, оскільки, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вказане майно може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсоване або знищене, а тому з метою запобігання цьому, виникає необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, а саме запобігання приховування, відчуження, слідчий суддя вважає, що найменш обтяжливим способом арешту вищезазначеного майна буде арешт, тому клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 від 24.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на фрагменти свіжо спиляних дерев породи «Дуб» різними діаметрами та довжиною, в кількості 134 фрагменти; бензопилу марки «STIHL MS 180» помаранчево-чорного кольору; мобільний телефон кнопкового типу чорного кольору; пластикова пляшка об`ємом 1,5 літри із рідиною бурого кольору, зовні схожу на пальне; налобний ліхтарик; рюкзак темно-сірого кольору; два ланцюги для бензопили; пластикову пляшку об`ємом 2 л. із рідиною червоного кольору, зовні схожу на мастило.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що відповідно до вимог аб. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1