Справа № 184/1881/25
Номер провадження 1-кп/184/189/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 рокум. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 до суду не викликались на підставі ч. 2 ст. 381 КПК України,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 04.08.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, військовослужбовця, який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу на посаді номера обслуги 3 гранатометного відділення гранатометного взводу 1 механізованого батальйону, перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», відповідно до наказу № 37 від 01.02.2023 року ОСОБА_4 визнано таким, що 01 лютого 2023 року самовільно залишив розташування підрозділу під час виконання бойових завдань в районі проведення заходів з Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги 3 гранатометного відділення гранатометного взводу 1 механізованого батальйону, перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», відповідно до наказу №37 від 01.02.2023 року ОСОБА_4 визнано таким що 01 лютого 2023 року самовільно залишив розташування підрозділу під час виконання бойових завдань в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №5 51-XIV та Військової присяги, статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, 03.08.2025 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , де в той же день та час, там же перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким у ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт, під час якого на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 , виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

В цей же день і час, знаходячись там же, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, наніс не менше 6 ударів кулаками правої та лівої руки в район голови ОСОБА_7 , в подальшому ОСОБА_4 лівою та правою ногою наніс не менше чотирьох ударів в область голови, верхніх кінцівок та тулубу ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 наніс правим та лівим коліном два удари в область обличчя ОСОБА_7 . Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців і саден обличчя, шиї, грудної клітини, правого плеча, котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що він погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження та його дії за ч. 1 ст. 125 КК України кваліфіковані правильно.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, такими, що знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), відтак кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з положеннями ст. ст. 65, 68 КК України, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 : не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, не судимий, військовослужбовець, вину у вчиненому визнав повністю.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, у мінімальному розмірі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне, у вигляді штрафу.

Суд вважає, що такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження інших злочинів і буде сприяти меті покарання. Обставин та підстав для призначення більш суворішого виду альтернативного покарання судом не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Витрати на проведення експертизи відсутні. Речові докази відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

До набрання чинності вироком суду ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Покровський міський суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Покровського міського суду ОСОБА_1