Справа № 489/4131/25
Провадження № 1-кс/489/2166/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

21 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000328 від 26.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

встановив:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом обіцянки здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за одержання неправомірної вигоди для себе, та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

14.08.2025 захисником підозрюваного подано клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, а саме: до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, розпорядником якого є ІНФОРМАЦІЯ_1 , до інформації, яка внесена до нього відносно військовозобов`язаного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер в Реєстрі 5 щодо інформації про першу дату внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо взяття на облік військовозобов`язаного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер в Реєстрі 5 та працівником якого саме ТЦК та СП було внесено відомості до Реєстру.

20.08.2025 від захисника надійшла заява ро розгляд клопотання за її відсутності.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності заявника та особи, у володінні якої знаходяться документи, повідомленої на офіційну електронну адресу, згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Крім цього, сторона захисту, до якої відносяться підозрюваний, обвинувачений, захисник, є стороною кримінального провадження, виходячи з розташування законодавцем параграфу 3 (Сторона захисту) в главі 3 (Суд, сторони та інші учасники кримінального провадження) розділу І КПК України.

Порядок надання тимчасового доступу до речей і документів врегульований ст. 159-166 КПК України, які визначають право не лише слідчого, прокурора чи дізнавача звернутися з відповідним клопотанням, а оперують поняттям «сторона кримінального провадження», а відтак, надають можливість реалізувати і стороною захисту право на звернення з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Положення абзацу 2 ч. 3 ст. 93 КПК України передбачає обов`язок сторони захисту ініціювання перед стороною обвинувачення питання про проведення слідчих дій, однак не передбачає такого обов`язку у зв`язку з необхідністю звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної Кодексом, особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч. 3 ст. 93 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

На підставі п. 8 ч. 1 ст. 162 до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

Згідно з ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється, у тому числі, в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди. Так, за версією слідства, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 підлягає загальній мобілізації та не оновив військово-облікові дані, висунув вимогу останньому надати йому неправомірну вигоду в розмірі 6000 дол. США та переконав ОСОБА_5 , що за вказані грошові кошти він здатен здійснити вплив на невстановлених посадових військових осіб РТЦК та СП для отримання ОСОБА_5 відстрочки від загальної мобілізації на шість місяців.

Обґрунтовуючи можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, тимчасовий доступ до яких просить надати захисник підозрюваного, остання зазначає про необхідність спростування вини підозрюваного та встановлення наявності чи відсутності провокації з боку працівників правоохоронних органів.

З цією метою захисник зверталася до ІНФОРМАЦІЯ_3 з адвокатським запитом щодо надання інформації про першу дату внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно ОСОБА_5 , а також повідомити працівником якого саме РТЦК та СП було внесено такі відомості до Реєстру.

На адвокатський запит отримано відмову надати витребувану інформацію з посиланням на захист персональних даних, що, на думку захисника, доводить неможливість іншими способами довести зазначені нею обставини можливої провокації.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», держателем Реєстру є ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - розпорядник Реєстру), а ІНФОРМАЦІЯ_5 та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 5 зазначеного Закону, Розпорядник Реєстру відповідно до закону у межах своїх повноважень має доступ до відповідної інформації, що міститься в Реєстрі.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що наявні достатні підстави вважати, що речі і документи, до яких сторона захисту просить надати тимчасовий доступ, перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 ; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні (можливої провокації з боку працівників правоохоронних органів); стороною захисту обґрунтовано можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Вказане свідчить про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.

Керуючись статтями 3, 22, 93, 131, 159, 162, 163, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 право тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю зняття копії інформації (в завіреному належним чином друкованому та цифровому вигляді), яка зберігається в базі даних Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме:

- про першу дату внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо взяття на облік військовозобов`язаного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер в Реєстрі 5 та працівником якого саме ТЦК та СП було внесено відомості до Реєстру.

Зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 або особу, яка виконує його обов`язки, забезпечити тимчасовий доступ до вказаних речей і документів одній із зазначених в ухвалі осіб.

Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення, тобто до 21.10.2025.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1