Справа № 334/1210/25
Номер провадження № 1-кп/334/449/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.06.2014 за №0000627 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

13.02.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.06.2014 за №0000627 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в порядку п.3-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що слідчим відділом Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000627 від 06.06.2014 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 06.06.2014 року, до чергової частини Кирилівського СВМ Якимівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області звернувся громадянин ОСОБА_4 , з заявою про те, що 06.06.2014 року, приблизно о 03.30 годині, біля перехрестя проспект Азовський та вул. М. Жукова в смт. Кирилівка Якимівського району двоє невідомих хлопців із застосуванням фізичної сили (вдарили один раз рукою в область обличчя, при цьому свідомість не втрачав), відкрито заволоділи його мобільним телефоном "Флай", корпус чорного кольору, вартістю 1400 грн., з сім. картою № НОМЕР_1, вартістю 50 грн., грошима у сумі 450 грн. та кросівками, білого кольору, вартістю 450 грн. спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 2360 грн. Матеріали кримінального провадження №0000627 від 06.06.2014 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, залишено на окупованій території у зв`язку зі збройною агресією російської федерації та фактичною окупацією Мелітопольського району Запорізької області в перший день війни. 28.07.2023 матеріали кримінального провадження №0000627 від 06.06.2014 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в порядку ст. 615-1 КПК України, відновлені слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, при цьому були виявлені та відновлені наступні матеріали: копія первинних облікових документів з ІПНП №1690 від 06.06.2014; копія постанови про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 12.11.2021; копія постанови про зміну прокурора у кримінальному провадженні від 06.07.2021; копія постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 26.01.2022.

У ході досудового розслідування вжито вичерпні заходи з встановлення, передбачених ст.91 КПК України, обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, а саме 24.11.2021, перетнув державний кордон України (далі - ДКУ) у пункті пропуску Одеса у напрямку виїзд. Після чого ДКУ не перетинав. Оперативними працівниками Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області та на територію підконтрольну Україні не виїжджав.

В ході досудового розслідування, в порядку ст. 93 КПК України, направлено запит до Міністерства соціальної політики України, з метою встановлення, чи має ОСОБА_4 статус ВПО. У відповіді на запит вказано, що, станом на 13 січня 2025 року, згідно з відомостями, внесеними до ЄІБД ВПО, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб.

Крім того, в порядку ст. 93 КПК України, направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою отримання інформації щодо ОСОБА_4 . У відповіді на запит вказано, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 не призивався. Перебував на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_4 до 04.04.2017 року. Станом на теперішній час громадянин ОСОБА_4 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та оформлення військово-облікового документу до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Запорізької області не звертався. Тобто, за підсумком проведеної роботи, необхідного результату досягнуто не було, про підозру нікому не повідомлено.

17.10.2019 набрав чинності Закон України від 04.10.2019 № 187-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» (далі - Закон), яким частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 3-1, згідно якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Керуючись положеннями ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, щодо якого здійснюється досудове розслідування, є тяжким злочином.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

З моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше ніж десять років, у зв`язку з чим сплинув відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що у ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж десять років, таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вивчивши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з долученими до нього додатками, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, закривається судом.

Згідно абзацу 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів, зокрема витягу з ЄРДР за №0000627, слідує, що 06.06.2014 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставинами, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме: 06.06.2014 до чергової частини Кирилівського СВМ Якимівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області звернувся громадянин ОСОБА_4 з заявою про те, що 06.06.2014 приблизно о 03:30 годині біля перехрестя проспект Азовський та вул. М. Жукова в смт Кирилівка Якимівського району двоє невідомих хлопців із застосуванням фізичної сили (вдарили один раз рукою в обличчя, при цьому свідомість не втрачав) відкрито заволоділи його мобільним телефоном «Флай» в корпусі чорного кольору вартістю 1400,00 грн., з сім-картою НОМЕР_1 вартістю 50 грн, грошовими коштами в сумі 450 грн та кросівками білого кольору вартістю 450 грн, чим спричинили ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 2 360,00 грн

У відповідності до клопотання прокурором констатовано, що під час досудового розслідування проведенні слідчі та оперативно-розшукові заходи, однак встановити осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення не надалось можливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.

Як слідує з п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

В той же час частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а ч. 6 цієї статті також визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, суд приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30.05.2019 № 639/793/17, відповідно до якого закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук. Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Відповідно до витягу з ЄРДР, та інших матеріалів, долучених прокурором до клопотання про закриття кримінального провадження, у кримінальному провадженні №0000627 від 06.06.2014 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, підозра або обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення жодній особі не пред`являлись, розшук підозрюваного або обвинуваченого не оголошувались, що дає суду зробити висновок про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, відповідно до яких перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що по кримінальному провадженню №0000627, внесеному до ЄРДР 06.06.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та станом на день розгляду клопотання закінчився строк давності, передбачений п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України, для притягнення до кримінальної відповідальності, що відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 314, 369, 372, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.06.2014 за №0000627 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження №000627 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1