Провадження №: 1-кс/755/1883/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2025 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву адвоката ОСОБА_4 , про відвід прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000312 від 08.03.2023 року, за ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

28 травня 2025 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000312 від 08.03.2023 року, за ч. 1 ст. 122 КК України.

В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2023 року зобов`язано відповідальних осіб Дніпровського УП ГУНП у місті Києві виконати вимоги статті 214 КПК України за заявою ОСОБА_5 від 20 лютого 2023 року.

Листом від 14 березня 2023 року Дніпровським УП ГУНП у місті Києві повідомлено, що за результатами виконання ухвали суду внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000312 від 08 березня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Постановою про заміну прокурорів від 07 жовтня 2024 року було визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 08 березня 2023 року за частиною 1 статті 122 КК України у складі прокурорів Дніпровської окружної прокуратури міста Києва - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Старшим групи призначено прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва - ОСОБА_3 .

Листом від 05 листопада 2024 року Слідче управління Головного управління національної поліції в м. Києві повідомило адвоката ОСОБА_4 про те, що слідчим управлінням за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження було надано письмові вказівки відповідно до пункту 3 частини 2 статті 39 КПК України, виконання яких перебуває під контролем. Окрім того, Дисциплінарною комісією ГУНП у місті Києві, за фактами викладеними в скарзі адвоката ОСОБА_4 , було проведено службове розслідування за фактом порушення окремими працівниками Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві вимог кримінального процесуального законодавства України під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 за результатами якого встановлено, що 25 жовтня 2023 року на адресу Дніпровської окружної прокуратури міста Києва направлено на погодження повідомлення про підозру ОСОБА_9 , водночас процесуальним керівником повідомлення про підозру погоджено не було.

Також, відповідно до ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, що полягає у нерозгляді скарги від 16 вересня 2024 року, поданої в порядку статті 308 КПК України у кримінальному провадженні № 0000312 від 08 березня 2023 року задоволено і зобов`язано прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, у відповідності до вимог статті 308 КПК України, розглянути скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 від 16 вересня 2024 року щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000312 від 08 березня 2023 року, протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Постановою від 04 квітня 2025 року слідчого відділу Дніпровського УП ГУПН у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_10 у кримінальному провадження № 0000312 від 08 березня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України було ухвалено рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 01 травня 2025 року скасовано постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 від 04.04.2025 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000312 від 08.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і зобов`язано СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві негайно розпочати досудове розслідування, та повідомити суд про вчинені дії. Ухвала мотивована тим, що з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, у мотивувальній її частині не зазначено належного обґрунтування відносно неприйняття всіх доводів, викладених у заяві особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та не перевірені належним чином ці доводи під час проведення досудового розслідування та не вчинено усіх слідчих дій.

Листом від 08 травня 2025 року Дніпровська окружна прокуратура м. Києва повідомила про виконання вказаної ухвали, за результати якої кримінальне провадження відновлено, та надано витяг з ЄДРДС група прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 група слідчих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 .

Враховуючи зміст ухвали слідчого судді від 01 травня 2025 року вважає, що прокурор не здійснив належного процесуального контролю за досудовим розслідуванням, що прямо суперечить його обов`язкам, передбаченим статтями 2, 9, 36 та 77 КПК України.

Суд чітко констатував, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить належного обґрунтування, не надано оцінки доводам заявника, не перевірено ці доводи, а також не вчинено необхідних слідчих дій. Такі обставини вказують на системну недбалість слідства, яка не могла залишитися поза увагою процесуального керівника.

Таким чином, якби прокурор ОСОБА_3 дійсно виконував свої повноваження добросовісно і неупереджено, то такі порушення були б виявлені та усунуті ще на стадії досудового розслідування; незаконна постанова не дійшла б до суду; не виникла б необхідність судового контролю для виправлення процесуальних помилок.

Отже, викладене свідчить про фактичне самоусунення прокурора від виконання функцій процесуального керівництва, що лише посилює обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Він не ініціював витребування доказів, не реагував на скарги, і натомість підтримав постанову, яку суд визнав необґрунтованою і незаконною. Це свідчить не про випадкову помилку, а про системну упередженість.

Так, під час судового засідання 01 травня 2025 року, у межах розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, прокурором ОСОБА_3 було фактично висловлено остаточну правову оцінку діям особи, та зазначено, що у вказаному кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення, а також повністю підтримав постанову слідчого від 04.04.2025 року як обґрунтовану. Така заява, зроблена у відкритому судовому засіданні, не є нейтральною чи формальною - вона прямо вказує на наявність сформованої думки прокурора щодо відсутності складу злочину, без повного та всебічного розгляду доказів. Це демонструє упередженість прокурора та нездатність здійснювати неупереджене процесуальне керівництво, як того вимагають ст. 2, 9, 36, 77 КПК України.

Крім того, слідчий суддя у своїй ухвалі встановив, що слідчою не було здійснено належного розслідування, не перевірено доводів заявника, не вчинено необхідних слідчих дій, що, у свою чергу, вказує і на відсутність належного контролю з боку прокурора, який підтримав постанову, що виявилась незаконною. У цих обставинах, після скасування постанови про закриття провадження, подальше процесуальне керівництво з боку того самого прокурора - ОСОБА_3 - є несумісним із принципами об`єктивності та неупередженості.

В судове засіданні адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, не з`явився, повідомив про поважність своєї неявки та клопотав про відкладення судового засідання.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, не з`явився.

Оскільки неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду заяви про відвід, слідчий суддя не вбачає підстав для відкладення судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 висловив позицію щодо необґрунтованості заявленого відводу, просив у його задоволенні відмовити.

Вислухавши думку учасника судового засідання, ознайомившись з доводами заяви про відвід, слідчий суддя дійшов наступного.

Так, в провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000312 від 08.03.2023 року, де ОСОБА_5 визнаний потерпілим.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 за наслідком задоволення 20.12.2024 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва заяви представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_6 .

Вичерпний перелік підстав для відводу прокурора, слідчого, дізнавача наведений у ст. 77 КПК України.

Так, відповідно до положень вказаної статті прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Частина п`ята статті 80 КПК України встановлює, що відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК України передбачено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Слідчий суддя виходить з того, що доводи представника, висловлені в обґрунтування заявленого відводу, зводяться насамперед до незгоди із процесуальними діями та рішеннями прокурора у кримінального провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 40, ч. 1 ст. 36 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Відтак, сама по собі незгода учасників кримінального провадження із певними процесуальними діями чи рішеннями слідчого, прокурора не може об`єктивно свідчити про їх заінтересованість у кримінальному провадженні чи бути такими даними, що обґрунтовано викликають сумніви в їх неупередженості. Процесуальні дії прокурора можуть бути оскаржені у визначеному КПК України порядку.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, дійшов висновку, щодо необґрунтованості відводу, заявленого адвокатом ОСОБА_4 , оскільки він не ґрунтується на фактах, а містить здебільшого припущення особи, що звернулась до слідчого судді із відповідною заявою, як і не містить об`єктивних доказів наявності передумов, передбачених ст. 77 КПК України, для відводу прокурора, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , про відвід прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від кримінального провадження № 0000312 від 08.03.2023 року, за ч. 1 ст. 122 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_16