Провадження № 1-кс/947/9575/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000027 від 09.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення було подано клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з поданого клопотання, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 09.02.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом директора філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ОСОБА_5 від 19.04.2023 № 91к/тр прийнято ОСОБА_4 з 20.04.2023 на посаду майстра лісу Тарутинського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» передбачено, що правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 89 Лісового кодексу України, охорону і захист лісів на території України здійснюють державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління, лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів. Державна лісова охорона має статус правоохоронного органу, порядок діяльності якої визначається положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею90 Лісового кодексуУкраїни зазначено, що основними завданнями державної лісової охорони є здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу.

Згідно Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 976 від 16.09.2009 (далі - Положення про державну лісову охорону), посада «майстер лісу» державного підприємства відноситься до числа осіб державної лісової охорони, яка відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», має статус правоохоронного органу.

У відповідності до пунктів 4, 7 Положення про державну лісову охорону, основними завданнями державної лісової охорони є здійснення державного контролю за додержанням вимог лісового та мисливського законодавства, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства.

Відповідно до посадової інструкції лісничого філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» затвердженої 02.01.2023 директором зазначеного підприємства ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 ознайомлений, на останнього покладено наступні обов`язки: організовує підготовку виробництва на дільниці, забезпечує розстановку бригад і робітників у бригадах (п. 2.3); перевіряє якість робіт (продукції), здійснює контроль за правильністю лісокористування, охороною і захистом лісу на закріплених лісогосподарських дільницях (п. 2.4); перевіряє додержання лісозаготівельниками та іншими лісокористувачами правил безпеки у лісах, правил рубання лісу та інших видів користування лісом, вживає заходів до усунення виявлених порушень з одночасним повідомленням про це лісничого (п. 2.6); бере участь у відведенні й таксації лісосік, оглядає місця рубань, заготівлі лісоматеріалів, лісонасадження (п. 2.9); виконує інші завдання, передбачені Положенням про державну лісову охорону (п. 2.10); веде облік обсягу та якості виконаних робіт (п. 2.11); давати підлеглим співробітникам доручення, контролювати виконання виробничих завдань, своєчасне виконання окремих доручень підлеглими йому працівниками (п. 3.1, п. 3.2).

Отже, відповідно до посадових обов`язків, ОСОБА_4 , наділений функціями контролю за станом охорони та захисту лісу, у тому числі від незаконних порубок, якістю робіт та правильністю лісокористування, якістю проведення лісовпорядних робіт на закріплених лісогосподарських дільницях перевіряє додержання лісозаготівельниками та іншими лісокористувачами правил безпеки у лісах, правил рубання лісу та інших видів користування лісом.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді майстра лісу Тарутинського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями

та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, примітки до ст. 364 КК України

та ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» являється представником влади та службовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Статтею 19 Лісового кодексу України визначено, що постійні лісокористувачі зобов`язані дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів, вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення,дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель.

Згідно зі ст. 63 Лісового кодексу України, ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання (ст. 65 Лісового кодексу України).

Положеннями ст. 67 Лісового кодексу України визначено, що у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини; заготівля другорядних лісових матеріалів;побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.

Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком, що видається безоплатно. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства. Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України. Рішення про видачу або відмову у видачі спеціального дозволу на використання лісових ресурсів приймається протягом одного місяця з дня подання документів власником лісу або лісокористувачем.

Дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубний квиток, ордер, лісовий квиток), згідно із додатком до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», є документами дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Порядок видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761, згідно положень якого лісорубний квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 105 Лісового кодексу України визначено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, заготівлі живиці і використання інших лісових ресурсів, порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів. Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Однак, незважаючи на вищевказані вимоги законодавства України щодо порядку проведення рубок дерев, використання лише тих лісових ресурсів і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді майстра лісу Тарутинського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», будучи службовою особою, до обов`язків якої входить охорона і захист лісу, здійснення контролю за правильністю лісокористування, якістю проведення лісовпорядних робіт на закріплених лісогосподарських дільницях, будучи наділеним відповідними повноваженнями для виконання своїх прямих посадових обов`язків, у зв`язку з неналежним їх виконанням, через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог ст. ст. 67, 69 Лісового кодексу України, посадової інструкції та Положення про державну лісову охорону, допустив незаконну порубку дерев на території ввіреної йому ділянки лісу за наступних обставин.

Так, філією «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» для проведення вибіркової санітарної рубки на територіївиділу 25 кварталу 14 Тарутинського лісництва складено документи відводу дерев в рубку: польову перелікову відомість, переліково - оцінювальну відомість та нумераційну відомість, до яких внесено інформацію про породи та кількість дерев, призначених у рубку на території зазначеної ділянки лісу, а саме 69 дерев, з них: породи дуб 19 дерев та породи акація 50 дерев.

Надалі, на підставі вищезазначених документів відводу дерев у рубку,

філією «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 31.05.2023 видано лісорубний квиток серії ОД ЛРК № 001178, який надав право на виконання вибіркової санітарної рубки дерев на території виділу 25 кварталу 14 Тарутинського лісництва об`ємом деревини: 48 куб. метрів.

У подальшому, 06.07.2023, з метою забезпечення проведення лісовпорядних робіт(вибіркової санітарної рубки)на території виділу 25 кварталу 14 Тарутинського лісництва,Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі директора філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ОСОБА_5 , який діє на підставі Положення про філію «Ізмаїльське лісове господарство»Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», укладено із Приватним підприємством «ІЗМАЇЛАВТОІНВЕСТ», в особі директора ОСОБА_6 , договір № 21 про надання лісозаготівельних послуг (ДК 021:2015-77211000-5), яким надалі виконувалися зазначені роботи.

На виконання вищезазначеного договору № 21 від 06.07.2023, згідно акту приймання-передачі лісосіки 06.07.2023, карти технологічного процесу розроблення лісосіки лісничим ОСОБА_7 , майстром лісу ОСОБА_8 передано, а бригадиром Приватного підприємства«ІЗМАЇЛАВТОІНВЕСТ» ОСОБА_9 прийнято ділянку лісу - виділ 25 кварталу 14 Тарутинського лісництва для проведення вибіркової - санітарної рубки.

Однак, в період з 06.07.2023 по 15.11.2023, ОСОБА_8 перебуваючи на посаді майстра лісу Тарутинського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», будучи службовою особою, до обов`язків якої входить охорона і захист лісу, здійснення контролю за правильністю лісокористування, якістю проведення лісовпорядних робіт на закріплених лісогосподарських дільницях, будучи наділеним відповідними повноваженнями для виконання своїх прямих посадових обов`язків, у зв`язку із неналежним їх виконанням, через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог ст. ст. 67, 69 Лісового кодексу України, посадової інструкції та Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 № 976, не здійснюючи належний контроль за процесом порубки дерев на ввіреній йому ділянці лісу, а саме виділу 25 кварталу 14 Тарутинського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», не здійснюючи контроль за процесом порубки дерев працівниками Приватного підприємства «ІЗМАЇЛАВТОІНВЕСТ», та фактично не здійснюючи огляди місця порубки на ввіреній йому ділянці лісу, не проконтролювавши виконання ними робіт з порубки дерев, допустив здійснення незаконної порубки дерев на території зазначеної ділянки лісу, які були відсутні в матеріалах відводу дерев у рубку, а саме породи дерев в`яз, черешня, клен, ясен в загальній кількості 53 дерева (з них: породи дуб 7 дерев, породи акація 22, в`яз 5, горіх 4, клен 4, ясен 1, яблуня 3, груша 3, берест 1, глід -1, софора-1), внаслідок чого охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони та використання лісових ресурсів завдано збитків на загальну суму 373 667 грн (триста сімдесят три тисячі шістсот шістдесят сім гривень) 80 копійок, що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто спричинено тяжкі наслідки.

За вищевикладених обставин, 30.05.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за кваліфікуючими обставинами: у службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

30.05.2025 ОСОБА_4 вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Однак, ОСОБА_4 судові виклики про необхідність прибуття у судові засідання до Київського районного суду міста Одеси, призначені на 03.06.2025 та 16.06.2025 стосовно розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - проігноровано, у зазначені судові засідання підозрюваний ОСОБА_4 - не з`явився.

На виконання доручення слідчого СУ ГУНП в Одеській області про встановлення місця знаходження та вручення ОСОБА_4 повістки Київського районного суду міста Одесипро виклик та необхідність прибуття у судове засідання, призначене на 25.06.2025 на 15:00, оперативними співробітниками СКП Болградського РВП ГУНП в Одеській області повідомлено про те,

щоза результатами вжитих заходів, проведеними допитами свідків установлено, що ОСОБА_4 відсутній за місцем проживання та роботи, місце знаходження його не відоме.

На запит слідчого СУ ГУНП в Одеській області, начальником Ізмаїльського надлісництва філії «Південний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» 24.06.2025 надано відповідь, зі змісту якої слідує, що

ОСОБА_4 , який займає посаду майстра лісу Тарутинського лісництва Ізмаїльського надлісництваупродовж періоду з 19.06.2025 по даний час відсутній на робочому місці з невизначених причин.

Наразі місцезнаходження ОСОБА_4 органам досудового розслідування та прокуратури не відомо, що вказує на те що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, прокурора та суду.

Оскільки на теперішній підозрюваний ОСОБА_4 від явки до суду ухиляється, встановити його місцезнаходження не надалося за можливе, що свідчить про те, що останній переховується від органу досудового розслідування, прокурор звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про надання дозволу на його затримання.

В судовому засіданні прокурор вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі та просила клопотання задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши наявні у слідчого судді матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання та наданих в його обґрунтування матеріалів, 30.05.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події від 02.08.2024; інформацією Південного офісу Держаудитслужби від 19.02.2025 № 151515-17/739-2025;висновком судової інженерно-екологічної експертизи від 05.03.2025 за № СЕ-19/116-25/1986-ФХЕД.

Слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу надійшло клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

З матеріалів клопотання вбачається, що першочергово сторона обвинувачення зверталася до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, проте підозрюваний явку до суду ігнорував, й на теперішній час вжитими заходами органу досудового розслідвання встановити його місцезнаходження також не видалося за можливе.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що : підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

За таких обставин, з огляду на характер інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 дій, його процесуальну поведінку у вигляді систематичної неявки за викликом суду, а також те, що наразі місцезнаходження його невідоме органу досудового розслідування, на думку слідчого судді, викладене свідчить про те, що наразі підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у випадку його подальшого визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у встановленому законом порядку судом, з огляду на обставини його можливого вчинення, як вони викладені у клопотанні та їх специфіку, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики у вигляді можливого подальшого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню в рамках даного кримінального провадження наявні.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 наразі обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким. При цьому, слідчий суддя не може залишити поза увагою й те, що станом на теперішній час підозрюваний ігнорує виклики суду, у судові засідання не з`являвся, про поважність причин неявки суду не повідомляв, а вжитими органом досудового розслідування заходами встановити його місцезнаходження не вдалося за можливе.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 , одержавши відомості про звернення стороною обвинувачення до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу (першочергово у вигляді особистого зобов`язання), до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу, а саме переховується від явки до суду (п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України).

За таких обставин, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_10 підлягає задоволенню з встановленням відповідного строку дії ухвали.

Керуючись ст. ст. 183, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000027 від 09.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України задовольнити.

Дати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 25.07.2025, або після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1