Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________
Справа № 299/4146/25
Номер провадження 1-кс/299/659/25
У Х В А Л А

19.08.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГНУП в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 від 16 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГНУП в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюючи досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 від 16 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Клопотання обґрунтовується тим, що 15.08.2025 року близько 15:58 год. працівниками СР1ІІІ ВИ №1 Берегівського РВИ КУПИ в Закарпатській області, під час здійснення патрулювання між населеними пунктами с. Форголаиь - с. Чепа, Берегівського району було зупинено автомобіль марки «Луді А4», реєстраційний номерний знак Угорської республіки НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за порушення 1ІДР 9.8 Д (користування зовнішніми світловими приладами поза населеним пунктом) та при спілкуванні із останньою виявлено відсутність при ній посвідчення водія, і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ПДР 2.1 та 2.1 б. Водієві було повідомлено, що у разі відсутності реєстраційних документів на вище вказаний транспортний засіб, автомобіль буде поміщено на арешт майданчик. В той час пасажирка цього ж автомобіля - громадянка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , запропонувала працівникам неправомірну вигоду з метою вирішення питання щодо не притягнення ними водія ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності згідно вимог КУпАП, після чого в цей же час будучи повідомленою про відповідальність передбачену КК України за пропозицію дачі хабара, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, закинула в нішу водійської дверки службового автомобіля НІІУ, а саме «Пежо 310» д.н.з. НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 200 доларів СПІД та 2500 гривень.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 16 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

15 серпня 2025 року в період часу з 17 години 05 хвилин по 17 годину,- 40 хвилин дізнавачем СД відділення поліції №1 Берегівського РВ11 ГУН1І в Закарпатській області, капітаном поліції ОСОБА_7 , проведено огляд місця події на автодорозі між населеними пунктами с. Форголань та с. Чсиа, Берегівського району, а саме огляд службового транспортного засобу ВИ №1 Берегівського РВИ ГУІ111 в Закарпатській області марки «Пежо 301» з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_2 », в ході якого виявлено та вилучено дві купюри номіналом 100 доларів СІІІА, три купюри номіналом по 500 гривень-та п`ять купюр номіналом по 200 гривень, які упаковано до спец, пакету МНУ №ICR0244732.

Згідно постанови слідчого ОСОБА_3 від 16.08.2025 року дві купюри номіналом 100 доларів СІІІА, три купюри номіналом по 500 гривень та п`ять купюр номіналом по 200 гривень, які упаковано до спец, пакету НПУ №ICR0244732, визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000506 від 16 серпня 2025 року.

Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вказані транспортні засоби є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення та необхідні для подальшого проведення експертиз транспортних засобів. Крім цього, на вказаних транспортних засобах збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, дослідження яких, шляхом призначення відповідних експертиз, необхідне для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 286 КК України, передбачено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження

В даному випадку вилучені вищевказані транспортні засоби є засобом вчинення злочину та зберегли на собі його сліди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою для накладення арешту є те, що дві купюри номіналом 100 доларів США, три купюри номіналом по 500 гривень та п`ять купюр номіналом по 200 гривень, які упаковано до спец, пакету НПУ №ICR0244732, визнані речовим доказом згідно постанови слідчого, а тому виникла необхідність / кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів / вигляді арешту вказаного майна та проведення експертиз.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Не накладення арешту на майно, а саме заборони користування, розпоряджання майном може призвести до того, що власники майна відремонтують транспортні засоби, відчужать їх іншим особам, що призведе до неможливості їх дослідження у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, та те, що вилучене в ході проведення огляду місця ДТП рухоме майно, є предметом кримінального правопорушення, має значення речового доказу на якому збереглися сліди злочину від їх взаємного контактування, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду (зіткнення), характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертиз, авто-товарознавчої експертизи та інших), що неможливо без вказаного транспортного засобу вилучених об`єктів, а тому, з метою унеможливити розпоряджатися власника вказаним рухомим майном, їх ремонту, знищення до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим, слідчий просить подане клопотання задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд поданого клопотання без його участі та просив таке задоволити.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Окрім цього, ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що майно, зазначене у клопотанні про арешт майна підпадає під критерії визначені ст.167 КПК України та може бути підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

1) призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

2) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

3) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази - дві купюри номіналом 100 доларів СПІД, три купюри номіналом по 500 гривень та п`ять кл шор номіналом по 200 гривень, які упаковано до спец. пакету НПУ №ICR0244732, які були вилучені в ході проведення огляду місця події в період часу з 17 години 05 хвилин по 17 годину 40 хвилин 15.08.2025 року дізпавачем СД відділення поліції №1 Берегівського РВИ ГУІ11І в Закарпатській області, капітаном поліції ОСОБА_7 , на автодорозі між населеними пунктами с. Форголань та с. Чепа, Берегівського району, а саме в ході огляду службового транспортного засобу ВП №1 Берегівського РВИ ГУНИ в Закарпатській області марки «Пежо 301» з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_2 », з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу небуло подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1