Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1611/25
Провадження № 1-кп/376/241/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м.Сквира

Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сквира Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 21.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 всупереч статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 тобто PVP, включеного до таблиці II вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме: - діяльність з використанням наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону), скоїв правопорушення пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне, зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи їх наслідки, на початку 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи поблизу гаражних приміщень, що розташовані за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Сквира, вул. Шевченка, 33, виявив зіп-пакет з вмістом психотропної речовини PVP, яку підібрав, тобто придбав, після чого приніс її до свого гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив зберігати для власного вживання до 17.04.2025.

17.04.2025 в період часу з 06 години 49 хвилин по 09 годину 23 хвилини проведено обшук за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Шевченка, 33, в ході якого в гаражному приміщенні виявлено та вилучено поліетиленовий зіп-пакет з прозорою кристалічною речовиною, яка відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/111-25/24240-НЗПРАП від 23.04.2025 року є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP. Загальна маса PVP, в перерахунку на суху речовину становить 2, 276 г, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

У відповідності до «Таблиці №2» Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», загальна маса PVP в речовині від 1,5 до 15,0 г, відноситься до великих розмірів.

Судом кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 Кримінального кодексу України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту, у великих розмірах.

02.06.2025 між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником адвокатом ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.309 КК України, узгоджують вид покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України - у виді позбавлення волі строком на два роки. Крім того сторони погоджуються на застосування ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Сторони розуміють наслідки вимог ст. ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом ( ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, щиро розкаявся та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, просив її затвердити, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому зрозумілі.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до положень п. 1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим, взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро кається, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, а саме затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи відсутність судимостей, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, доходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України без ізоляції від суспільства.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, якщо виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб у місця позбавлення волі.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому, на переконання суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосований.

Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.

Питання щодо вирішення речових доказів у кримінальному провадженні підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,66,67, 75,76, ч.2 ст.ст.309 КК України, ст.ст. 314,368 - 371,373,374,376,392 - 395,468,472 - 476 КПК України, суд,

У Х В АЛ И В:

Затвердити угоду, укладену 02.06.2025 між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, в кримінальному провадженні № 0000066, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати на залучення експерта в розмірі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Речові докази:

-наркотичний засіб канабіс, масою 2,276 г, який поміщено до спеціального пакету № 6050653 і зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП№1 Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області, після набрання вироком законної сили, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1