У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8882/24

№ 1-кс/183/1360/25

28 липня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 липня 2024 року за №0000920 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 204 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання у кримінальному провадженні, внесеному 22 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000920 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 204 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на грошові кошти, які вилучені під час обшуку 22 липня 2025 року, із забороною будь-яким особам використовувати вказане майно та розпоряджатися ним.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримавши його.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

22 липня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000920 з правовою кваліфікацією ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 204 КК України з коротким викладом обставин: «до ЧЧ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від о/у ВКП Новомосковського РВП про те, що на території Новомосковського району Дніпропетровської області встановлено місця збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів (ЖЄО №18396 від 22.07.2024р.).»

22 липня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді від 07.07.2025 року слідчим проведено обшук приміщення кіоску, який розташований поблизу будинку № 32 по вул. Гідності у м. Самар, Дніпропетровської області з координатами 48.636619, 35.257653, котрий межує із магазином під назвою «Свіжий хліб, кава та чай», в ході якого було виявлено та вилучено, в тому числі, грошові кошти різного номіналу. 22.07.2025 року постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.1 ч.2, п.4 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що грошові кошти, які вилучені 22 липня 2025 року, відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки щодо даного майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і його арешт із забороною розпорядження та користування, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки фактично є речовим доказам і зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Оскільки вилучені грошові кошти є основним об`єктом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт майна є необхідним.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також з врахуванням визначеної ст. 3 КПК України ролі слідчого судді в кримінальному провадженні щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та врахуванням визначених ст. 173 КПК України обставин, які мають враховуватись слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя має оцінити чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні про арешт майна, та чи розумні і співрозмірні запропоновані в клопотанні обмеження прав власника завданням кримінального провадження.

Вилучені грошові кошти визнано слідчим в якості речового доказу у цьому кримінальному провадженні, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на вилучене в ході обшуку 22 липня 2025 року майно, а саме на:

- 4 купюри номіналом 20 гривень (1- серія та номер ГК2849242; 2 ГР4384048; 3 ЕВ0357748; 4 АП1606660);

- 14 купюр номіналом 50 гривень ( 1 серія та номер АЛ8142430; 2 АС5038233; 3 АК9246941; 4 АК7057955; 5 ЕД1672393; 6 ЕД0168961; 7 ЕА8603653; 8 АК5199045; 9 ЕА4467420; 10 АС6372743; 11 ЕА8539396; 12 АН9590804; 13 АН9590805; 14 АП2155207);

- 33 купюри номіналом 100 гривень ( 1 серія та номер ЕА8238329; 2 ЯБ682258; 3 ЄЖ9713394; 4 ЕА1283352; 5 ЄЖ1070727; 6 ЕЄ6822983; 7 ЄГ9112355; 8 ЗА1426809; 9 ЄЕ6593012; 10 УК9106402; 11 АВ6260233; 12 ЗБ2413736; 13 ЗГ0195735; 14 ЕИ2107691; 15 ЗГ3514136; 16 ЕВ7392870; 17 ЕЕ7471209; 18 ЕЕ4520898; 19 ЕИ9547713; 20 ЕЖ4519428; 21 ЕИ5759541; 22 ЕЕ0012016; 23 ЕЄ9211245; 24 ЄЄ2350734; 25 ЕЄ6987632; 26 ЕА0949649; 27 ЗГ0364137; 28 ЄЖ3550872; 29 ЕВ9448179; 30 АД2811043; 31 ЗБ2865230; 32 ЗА9795704; 33 АЕ2461878);

- 10 купюр номіналом 200 гривень (1 серія та номер АН2364518; 2 ЄБ2302274; 3 АП1117107; 4 ДД9740163; 5 ЄЖ1133684; 6 ЄЖ6350573; 7 ЕЄ3877273; 8 ЗГ0736947; 9 АЛ1190061; 10 ГЄ0594551),

які поміщені до спец. пакету ICR0243004 та вилучені до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1