УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року

м. Київ

справа № 274/1964/25

провадження № 51-2547ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2025 року,

встановив:

Як убачається із касаційної скарги та даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Бердичівського районного відділу поліції Головного управління поліції в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2025 року - без змін.

На указані судові рішення до Верховного Суду ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

В касаційній скарзі ставиться питання про перегляд ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2025 року, а також ухвали Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2025 року, що постановлена за наслідком розгляду апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді по суті. Отже, оскарження таких судових рішень у касаційному порядку не передбачено.

За правовою позицією Конституційного Суду України (рішення №3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року), згідно з Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим. У разі обмеження права на оскарження судових рішень законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію права на судовий захист і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Такі обмеження права на касаційне оскарження ухвал слідчого судді після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвал суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такі ухвали встановлені законодавцем у змісті статті 424 КПК.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК, вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржені судові рішення не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3