Провадження № 1-кп/742/572/25
Єдиний унікальний № 742/3930/25
ВИРОК

іменем України

02 вересня 2025 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_4 » ремонтно-технічне обслуговування насосів, компресорів та ін. техніки, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Суд - орган, що здійснює правосуддя у формі розгляду і вирішення цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних та інших категорій справ у встановленому законом конкретної держави процесуальному порядку.

Судочинство - встановлений законом або звичаєм порядок і форма вчинення судових дій у межах завдань судів у здійсненні правосуддя.

Правосуддя - самостійна галузь державної діяльності, яку здійснює суд шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

03.12.2024 постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі №697/2019/24 (номер провадження 3/697/1170/2024) ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, 25.03.2025 постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі №697/582/25 (номер провадження 3/697/339/2025) ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (років) 6 (шість) місяців без оплатного вилучення транспортного засобу.

Вище зазначені постанови суду ОСОБА_4 не оскаржувались, він був ознайомлений з їх змістом та вони набрали законної сили.

Однак, 14.06.2025 о 20 год. 39 хв. поліцейським відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління поліції у Чернігівські області ОСОБА_5 та поліцейським відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління поліції у Чернігівській ОСОБА_6 , по вулиці Небесної Сотні в м. Прилуки Чернігівської області зупинено транспортний засіб марки «Fiat», модель «Nuovo Dodlo», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 за порушення правил дорожнього руху.

Під час перевірки документів та спілкування з ОСОБА_4 за допомогою планшетного пристрою працівниками поліції встановлено, що відповідно до постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.12.2024 у справі №697/2019/24 (номер провадження 3/697/1170/2024) ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу, а також постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.03.2025 у справі №697/582/25 (номер провадження 3/697/339/2025) ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років 6 місяців без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, в ході розмови ОСОБА_4 повідомив їм, про те, що йому відомо, що він на підставі вищевказаних постанов суду позбавлений права керування транспортними засобами.

ОСОБА_4 діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вищевказаних постанов суду, що набрали законної сили та будучи ознайомленим з їх змістом, з метою невиконання зазначених постанов суду щодо його позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднання на всій території України, 14.06.2025 о 20.39год. керував транспортним засобом марки «Fiat», модель «Nuovo Doblo», д.н.з НОМЕР_2 по вулиці Небесної Сотні в м. Прилуки Чернігівської області, будучи позбавленим, на підставі вищевказаних постанов Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.12.2024 і від 25.03.2025, права керування транспортними засобами, тобто умисно не виконував вищезазначені постанови суду, що набрали законної сили.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив, що дійсно не маючи прав на керування транспортними засобами, керував автомобілем та неодноразово був зупинений працівниками поліції, про що складалися протоколи про вчинення адміністративних правопорушень. Був обізнаний про розгляд справ про притягнення до адміністративної відповідальності в суді. Ухвалені постанови суду отримував, був обізнаний про прийняті рішення, в тому числі й про позбавлення права керування транспортними засобами. Проте, продовжував керувати авто. Щиро кається у скоєному, просить суд суворо не карати. Вказав на недопущення подібного в майбутньому.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не добуто.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доказаною, і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є за ч.1 ст. 382 КК України нетяжким злочином, вчинив його умисно, особу винного та його позицію до вчиненого, за місцем проживання якого відсутні негативні характеризуючи відомості, згідно довідки КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 14.07.2025 за №2709/01-05/1-н, за медичною наркологічною допомогою не звертався, згідно довідки КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» від 26.06.2025 за №845/01-03 за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_4 » ремонтно-технічне обслуговування насосів, компресорів та ін. техніки, раніше не судимого, наявність кількох обставин, що пом`якшують його покарання, та відсутності обставин, що обтяжують таке, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу в межах санкції даної статті.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування та в ході судового розгляду, не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.349,370-371,374 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

- відеозаписи та оптичний диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7