Справа № 148/213/24
Провадження № 1-кс/135/194/25
УХВАЛА

Іменем України

26.05.2025 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кіблич Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого на посаді Тульчинського міського голови, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КК України в кримінальному провадженні №0000011 від 25.01.2024,

ВСТАНОВИВ:

До Ладижинського міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання, у якому слідчий Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант ОСОБА_4 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання з викладених у ньому підстав, просили його задовольнити. При цьому прокурор вказав, що застосування запобіжного заходу по іншому кримінальному провадженню не впливає на можливість застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженню.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу. Підозрюваний вказав, що не визнає своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки вживав заходів для виконання рішення суду, однак, виконати рішення не було можливості, на сесії міської ради депутати не проголосували за поновлення працівників на роботі. Захисник вказала, що підозра по справі є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_5 виконав усі дії для виконання рішення, намагався його виконати. Захисник також послалась на рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025, де в мотивувальній частині суд зробив висновок, що міський голова без рішення сесії на мав повноважень видати розпорядження про поновлення працівника на роботі. Вказала, що зазначено один ризик переховуватись від слідства, однак, ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, авторитет в громаді, з початку кримінального провадження він не ухилявся на виклики слідчого, жодним чином не перешкоджав розслідуванню кримінального провадження. Також вказала, що в іншому кримінальному провадженню щодо ОСОБА_5 , вже обрано запобіжний захід, що саме по собі вже є стримуючим фактором, і необхідності дублювання обов`язків немає.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК).

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, та які передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК України.

Судом встановлено, що слідчими Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

За версією досудового розслідування встановлено, що Тульчинський міський голова ОСОБА_5 , будучи службовою особою, умисно не виконав судове рішення про поновлення ОСОБА_7 на посаді секретаря Тульчинської міської ради за наступних обставин.

Так, рішенням позачергової сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 06.09.2023 № 2517 достроково припинено повноваження ОСОБА_7 на посаді секретаря Тульчинської міської ради 8 скликання з 06.09.2023. На підставі зазначеного рішення міським головою ОСОБА_8 видано розпорядження від 06.09.2023 № 07-03-400 про звільнення ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ОСОБА_7 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Тульчинської міської ради, Тульчинського міського голови ОСОБА_5 про визнання протиправним, скасування рішення сесії міської ради та розпорядження міського голови, а також поновлення його на посаді секретаря міської ради.

За результатами розгляду зазначеної позовної заяви рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.01.2024 в справі № 120/15163/23, (далі рішення) визнано протиправним та скасовано рішення 51 (позачергової) сесії 8 скликання Тульчинської міської ради від 06.09.2023 № 2517 «Про припинення повноважень секретаря Тульчинської міської ради восьмого скликання ОСОБА_7 », визнано протиправним та скасовано розпорядження Тульчинського міського голови від 06.09.2023 № 07-03-400 «Про звільнення ОСОБА_7 » та ОСОБА_7 поновлено на посаді секретаря Тульчинської міської ради з 07.09.2023. Рішення суду в частині поновлення з 07.09.2023 ОСОБА_7 на посаді секретаря Тульчинської міської ради підлягало негайному виконанню. В цілому рішення суду набрало законної сили 17.04.2024.

Всупереч цьому, ОСОБА_5 , будучи Тульчинським міським головою головною посадовою особою міської ради та службовою особою, достовірно знаючи про наявність рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.01.2024 у справі № 120/15163/23 про поновлення ОСОБА_7 на посаді секретаря Тульчинської міської ради з 07.09.2023, а також про необхідність обов`язкового та негайного виконання даного рішення суду, розуміючи при цьому, що лише він наділений повноваженнями щодо поновлення ОСОБА_7 на посаді шляхом винесення відповідного розпорядження, маючи реальну можливість виконати судове рішення з 05.02.2024 по даний час, умисно не поновив ОСОБА_7 на посаді секретаря Тульчинської міської ради восьмого скликання з 06.09.2023, тобто всупереч вимогам ст.129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України умисно не виконав рішення суду, що набрало законної сили.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що Тульчинський міський голова ОСОБА_5 , будучи службовою особою, умисно не виконав судове рішення про поновлення ОСОБА_9 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради.

Так, рішенням 51 позачергової сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 06.09.2023 № 2518 достроково припинено повноваження ОСОБА_9 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради з 06.09.2023. На підставі зазначеного рішення міським головою ОСОБА_8 видано розпорядження від 06.09.2023 № 07-03-401 про звільнення ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_9 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Тульчинської міської ради, Тульчинського міського голови ОСОБА_5 про визнання протиправним, скасування рішення сесії міської ради та розпорядження міського голови, а також поновлення її на посаді старости Клебанського старостинського округу міської ради.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.01.2024 в справі № 120/15165/23 визнано протиправним та скасовано рішення 51 (позачергової) сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 06.09.2023 № 2518 «Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_9 », визнано протиправним та скасовано розпорядження Тульчинського міського голови Тульчинського району Вінницької області від 06.09.2023 № 07-03-401 «Про звільнення ОСОБА_9 » та останню поновлено на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області з 07.09.2023. Рішення суду в частині поновлення з 07.09.2023 ОСОБА_9 на посаді секретаря Тульчинської міської ради підлягало негайному виконанню. В цілому рішення суду набрало законної сили 21.03.2024.

ОСОБА_5 , будучи Тульчинським міським головою головною посадовою особою міської ради та службовою особою, достовірно знаючи про наявність рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.01.2024 у справі № 120/15165/23 про поновлення ОСОБА_9 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради з 07.09.2023, а також про необхідність обов`язкового та негайного виконання даного рішення суду, розуміючи при цьому, що лише він наділений повноваженнями щодо поновлення ОСОБА_9 на посаді шляхом винесення відповідного розпорядження, маючи реальну можливість виконати судове рішення з 05.02.2024 по даний час, умисно не поновив ОСОБА_9 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради з 07.09.2023, тобто всупереч вимогам ст.129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України умисно не виконав рішення суду, що набрало законної сили.

Таким чином, ОСОБА_5 органом досудового розслідування підозрюється в умисному невиконанні судового рішення, що набрало законної сили, вчинене службовою особою.

10.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Виходячи з наявних в матеріалах справи даних та доказів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

У судовому засіданні досліджені матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання на обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, це підтверджується заявою ОСОБА_9 від 26.01.2024 про вчинення кримінального правопорушення; Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі № 120/15165/23 від 25 січня 2024 року; Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі № 120/15163/23 від 18 січня 2024 року; заявою ОСОБА_7 від 19.01.2024 про виконання рішення суду від 18.01.2024; заявою ОСОБА_9 від 26.01.2024 про виконання рішення суду від 25.01.2024; проектами Рішень Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від лютого 2024 року та протоколом поіменного голосування; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.02.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 12.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.02.2024; постановою про закінчення виконавчого провадження №74000767 від 13.05.2024; постановою про закінчення виконавчого провадження №73910210 від 04.03.2024.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини підозрюваного ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що відомості, які містяться у долучених стороною обвинувачення матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри щодо можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Під час перевірки наявності зазначених стороною обвинувачення ризиків, передбачених пунктами 1,3 частини 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні №0000011 від 25.01.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.382 КК України є нетяжким злочином.

Ймовірна можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується насамперед тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Тому, на переконання слідчого судді, тяжкість покарання, сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування або/та суду обумовлюється серед іншого тим, що ОСОБА_5 є особою пенсійного віку, а тому відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу та згідно із Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, має право на перетин державного кордону навіть під час дії воєнного стану.

Також підлягає врахуванню і перебування на розгляді Ладижинського міського суду Вінницької області кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.364 КК України, що не заперечується сторонами кримінального провадження. Водночас звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину КК не передбачено.

Ризик незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні обумовлюється тим, що ОСОБА_5 як міський голова та відповідно голова Тульчинської міської ради, може впливати на працівників ради, серед яких є свідки по цьому кримінальному провадженні. Тим більше, деякі зі свідків перебувають у прямому підпорядкуванні у міського голови ОСОБА_5 .

На думку сторони обвинувачення, відомості про особу підозрюваного та характер вчиненого кримінального правопорушення, свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя також враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, має вищу освіту, є посадовою особою органу місцевого самоврядування, позитивно характеризується за місцем роботи, та місцем проживання, те, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Попри це, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК та наявність декількох ризиків - передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також ризик незаконного впливу на свідків у рамках даного кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Враховуючи наведені ризики та усі, визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, особу підозрюваного, сімейний стан, наявність соціальних зв?язків, слідчий суддя дійшов висновку, що належну процесуальну поведінку підозрюваного забезпечить найменш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього визначених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків.

Під час розгляду цього клопотання слідчим суддею було установлено, що викладені стороною обвинувачення обставини у клопотанні та у сукупності з долученими доказами на підтвердження фактичних обставин, свідчать про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень. З огляду на це, покликання сторони захисту на відсутність доведеності та непричетність підозрюваного до ймовірного кримінального правопорушення слідчий суддя відхиляє.

Слідчий суддя також відхиляє доводи захисту щодо необґрунтованості підозри, оскільки у своїй сукупності досліджені під час розгляду клопотання документи, які за своїм змістом та у сукупності свідчать про ймовірне вчинення кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати цілком обґрунтованими твердження органу досудового розслідування про можливу причетність ОСОБА_5 до подій імовірного вчинення кримінального правопорушення, за обставин, описаних у повідомленні про підозру та у клопотанні, яке є предметом цього розгляду.

Щодо посилання сторони захисту на неможливість виконання рішення суду та вжиття ОСОБА_5 заходів для його виконання, то дані обставини можуть і повинні встановлюватись в ході досудового розслідування, і не свідчать про необґрунтованість підозри в цілому.

Посилання захисника на мотивувальну частину рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №120/15165/23, предметом розгляду якої було оскарження ухвали Вінницького окружного адміністративного суду про накладення штрафу за невиконання рішення суду, не має вирішального значення при обґрунтованості підозри, та має враховуватись органом досудового розслідування разом з іншими обставинами.

Посилання сторони захисту на те, що до ОСОБА_5 по іншому кримінальному провадженню вже застосовано запобіжний захід, жодним чином не перешкоджає застосуванню запобіжного заходу по цьому кримінальному провадженню, та не суперечить меті кримінального провадження.

Позитивні характеристики ОСОБА_5 та його міцні соціальні зв`язки враховуються слідчим суддею в сукупності із всіма вище зазначеними обставинами, відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Такі позитивні дані про особу ОСОБА_5 враховуються також і при визначенні обов`язків, які на нього слід покласти, і які не будуть обтяжливим для нього та його повсякденної діяльності.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кіблич Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на підозрюваного строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, таких обов`язків:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 25.01.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя