ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19480/25

Провадження № 11-сс/820/371/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького Хмельницької області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2025 року у кримінальному провадженні № 0002167 від 08 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмельницького, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Слідчим суддею встановлено, що слідчим ВРЗСПЖЗО слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002167 від 08 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, у невстановлений досудовим розслідуванням час, всередині червня 2025 року, перебуваючи по вулиці Північній в місті Хмельницькому на березі річки Південний Буг (точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), знайшов ручну бойову гранату «Ф1» із підривачем, яку вирішив залишити при собі, таким чином ОСОБА_7 , умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав вищевказаний бойовий припас.

Тоді ж, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що знайдений ним предмет відносяться до бойового припасу, усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, всередині червня 2025 року (точного часу не встановлено), у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб,умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу здійснив носіння вищевказаного бойового припасу з берегу річки Південний Буг по вул. Північній (точного місця досудовим розслідуванням не встановлено) до підсобного приміщення у підвалі під`їзду №3, будинку АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що знайдений ним предмет відносяться до бойового припасу, усвідомлюючи, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, з середини червня 2025 року (точного часу не встановлено), умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав вищевказаний бойовий припас у підсобному приміщенні в підвалі під`їзду №3, будинку АДРЕСА_2 , до моменту виявлення працівниками поліції.

В подальшому, 08.07.2025, близько 08 години 20 хвилин, ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, взяв із місця зберігання в підсобному приміщенні у підвалі під`їзду №3, будинку АДРЕСА_2 корпус ручної бойової гранати «Ф1», що відноситься до категорії обмежено-небезпечно, та помістив його до правої кишені штанів, в які був одягнений та вийшовши із під`їзду за вказаною адресою, де цього ж дня о 08 годин 25 хвилин був зупинений працівниками поліції.

Надалі, 08.07.2025, в період часу з 12 години 45 хвилин до 12 години 57 хвилин, працівниками поліції в ході проведення невідкладеного обшуку в підсобному приміщенні у підвалі під`їзду №3, будинку АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено підривач типу УЗРГМ-2, із маркуванням «210-83 УЗРГМ-2 УЗЧП», №386-59-84», що відноситься до категорії небезпечно.

За таких обставин, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

08 липня 2025 року в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_7 затримано.

За вказаним кримінальним провадженням слідчий ВРЗСПЖЗО слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2025 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. по 06 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду та покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, до 05 вересня 2025 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішення слідчого судді, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначивши заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у разі внесення якої, покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже останній вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, злочин був вчинений проти громадської безпеки. Крім того, ОСОБА_7 згідно ст.63 Конституції України під час допиту як підозрюваного відмовився від надання показань, не сприяє досудовому розслідуванню, не працюючий, розлучений, на утриманні нікого не має, тобто в останнього відсутні будь-які стримуючі фактори, які б перешкоджали йому ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

Вказує, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження наразі потребує проведення слідчих (розшукових) дій спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів, а також на встановлення усіх свідків та очевидців у вказаному кримінальному провадженні.

Посилається на те, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може негативно впливати на свідків даного кримінального провадження, з метою зміни їх показань, оскільки останньому відомо анкетні дані вказаних осіб, так як перед обранням запобіжного заходу було вручено копію клопотання разом із копіями матеріалів кримінального провадження, в яких зазначенні анкетні дані та адреси їх проживання. Враховуючи даний ризик, показання свідків є суттєвими і їх зміна під час досудового розслідування та судового розгляду може впливати на прийняття судового рішення за результатами розгляду справи по суті.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано те, що свідок ОСОБА_9 вказав, що є сусідом підозрюваного ОСОБА_7 та останній нещодавно демонстрував йому ручну бойову гранату. Виходячи з наведеного, не виключено, що ОСОБА_7 міг демонструвати вказаний бойовий пристрій і іншим жителям за адресою проживання, які ще не допитані в ході досудового розслідування.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 не працює, не має постійного джерела доходу, а тому у разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, може вчинити ряд інших нових, умисних кримінальних правопорушень, в тому числі і проти громадської безпеки.

Вказує, що ОСОБА_7 впродовж тривалого часу зберігав бойовий припас у підсобному приміщенні у підвалі під`їзду №3, будинку АДРЕСА_2 . Тобто підвищена суспільна небезпечність вказаного діяння піддавала ризику жителів багатоповерхівки за вказаною адресою на небезпеку.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку із наявними ризиками, відповідно до доводів апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 не визнали апеляційних вимог, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, враховуючи, що підозрюваний вину визнає, зауважили на відсутності ризиків на які посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі. Звертають увагу, що підозрюваний раніше не судимий, є особою з 3 групою інвалідності, працює неофіційно, проживає разом зі своєю дружиною, хоч і шлюб розірвано, дружина також має інвалідність.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

У поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки вважає, що існують доведені ризики, яким не можна запобігти у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання та з`ясовувались інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим. Окрім того, існує ризик незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Одночасно, при обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, являється особою з інвалідністю ІІІ групи, хворіє на ряд хронічних захворювань, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає, в чому розкаюється, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що стосовно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, адже саме такий запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованості на цій стадії досудового розслідування підозри, пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що він міг вчинити вказане правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження, додані до клопотання слідчого і доведено прокурором, що не оскаржується стороною захисту.

Згідно з частиною 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначених обставин кримінальний процесуальний закон покладає на слідчого, який звертається із відповідним клопотанням, яке повинно містити крім викладу обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, також обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та посилання на матеріали, що підтверджують всі ці обставини, відповідно до вимог ст. 184 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею ухвалено з дотриманням зазначених вимог національного законодавства та з урахуванням практики ЄСПЛ, тому колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідно до вимог статей 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. з 06 год. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою. Крім того, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора

або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматись від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну ( в разі їх наявності).

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію; та наявність судимостей.

Колегія суддів вважає слушним висновок слідчого судді, що з урахуванням положень ст.ст.177, 178, 183 КПК України, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 є неодруженим, однак спільно проживає із своєю колишньою дружиною ОСОБА_10 , яка є інвалідом ІІІ групи, з якою веде спільний побут. Квартира, у якій проживає підозрюваний з ОСОБА_10 , належить їм на праві спільної власності.

Підозрюваний є неофіційно працевлаштованим, а також він та його цивільна дружина отримують пенсії по інвалідності, тобто підозрюваний має постійний дохід та засоби для існування, що спростовує твердження прокурора, що через відсутність засобів для існування підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо посилання в апеляційній скарзі прокурора на ризик незаконного впливу на свідків, то ухвалою слідчого судді на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язок утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, тому такий ризик нівелюється.

Між тим, колегія суддів вважає, що як слідчим в клопотанні, так і прокурором в апеляційній скарзі належним чином не обґрунтовано неможливість запобігання вказаному ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з посиланням на матеріали, що підтверджують всі ці обставини, відповідно до вимог ст. 184 КПК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Рішення слідчого судді про часткове задоволення вказаного клопотання слідчого обґрунтовано тим, що такий запобіжний захід як домашній арешт з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

Згідно зі статтями 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання наявним ризикам, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вимог ст.178 КПК України, даних про особу останнього, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його віку, стану здоров`я, наявності постійного місця проживання, поведінки підозрюваного під час досудового розслідування після повідомлення йому про підозру, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав, передбачених КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, прокурором не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, тому слідчий суддя і дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце свого проживання в період часу з 23 год. з 06 год. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою. Крім того, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки передбачені п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що покладені слідчим суддею на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України, забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного та обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде цілком достатнім для запобігання наявним ризикам.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги прокурора, провівши ретельний аналіз доказів, долучених до клопотання стороною обвинувачення, а також наданих стороною захисту, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України є правильним, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які стали би підставою для скасування ухвали слідчого судді, а також підстав для застосування іншого запобіжного заходу, ніж застосував слідчий суддя та вважає апеляційну скаргу прокурора не підлягаючою задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2025 року, якою клопотання слідчого задоволено частково та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 05 вересня 2025 року з покладанням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3