Справа № 932/5159/25
Провадження № 1-кп/932/700/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в залі суду Шевченківського районного суду міста Дніпра кримінальне провадження №0000161 від 03 червня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров, Нікопольского району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середнью освіту, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 3 зенітно-ракетного відділення прикордонної зенітно-ракетної застави 2 прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 , сержанта, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_3 (про особовий склад) від 06.11.2023 № 706-оС солдата ОСОБА_3 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 3 зенітно-ракетного відділення прикордонної зенітно-ракетної застави 2 прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте солдат ОСОБА_3 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальний проступок проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань, громадян.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України ІНФОРМАЦІЯ_4 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

Так, солдат ОСОБА_3 у жовтні 2023 року, маючи кримінально-протиправний умисел спрямований на використання підробленого посвідчення водія, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, здійснив у невстановленої особи замовлення на виготовлення підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Далі, солдат ОСОБА_3 у жовтні 2023 року, знаходячись у приміщенні відділення «Нової Пошти», що розташоване у місті Дубровиця Сарненського району Рівненської області, від невстановленої особи отримав посилку із підробленим документом, а саме посвідчення водія із серійним номером « НОМЕР_1 », видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишив дане посвідчення при собі з метою подальшого його використання.

Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, 03 червня 2024 року, близько 12 год 48 хв, солдат ОСОБА_3 , рухався як водій транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «21013», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » по вулиці Леваневського, міста Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області та був зупинений працівниками батальйону патрульної поліції у містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області з метою перевірки документів.

Під час перевірки документів у ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, виник кримінально-протиправний умисел спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою підтвердження своєї особистості та права керування транспортним засобом.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , добровільно дістав з особистих речей раніше придбаний ним підроблений документ, а саме посвідчення водія із серійним номером « НОМЕР_1 », яке видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та діючи умисно, достовірно знаючи, що вищезазначене посвідчення водія є підробленим, придаючи своїм діям ознаки правомірності передав працівникам батальйону патрульної поліції у містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області завідомо підроблене посвідчення водія із серійним номером « НОМЕР_1 », яке видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке надавало змогу візуально встановити його особу та підтвердити право керування транспортним засобом, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Далі, 03 червня 2024 року, близько 12 год 48 хв на узбіччі по вулиці Леваневського, міста Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, після зупинки працівниками батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області та на законну вимогу останніх надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, солдат ОСОБА_3 , з метою підтвердження наявності права на керування транспортним засобом, добровільно надав посвідчення водія з серійним номером « НОМЕР_1 », видане на його ім`я, достовірно знаючи, що воно є підробленим, яке у передбаченому законом порядку видавалось 28.08.2024, у ТСЦ 4644 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, на ім`я гр. ОСОБА_5 , та значиться як «виданий», яке було у подальшому вилучене співробітниками поліції ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у використанні завідомо підробленого документа, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

До обвинувального акта, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, прокурором була додана письмова заява ОСОБА_3 , складена у присутності його захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів у тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Встановлені в цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання:

-протоколом огляду місця події від 03.06.2024 з фототаблицею, відповідно до якого на відкритій ділянці місцевості, за адресою АДРЕСА_2 , громадянин, який на питання дізнавача представився як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надав для огляду посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 18.10.2023 ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке після огляду було поміщено до сейф-пакета PSP 1412246 та в подальшому вилучено (том 1 а.с. 19-24) та в подальшому було визнано речовим доказом (том 1 а.с. 25-26);

- відповіддю № 31/27/06-3697-2025 від 16.05.2025 від РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі, відповідно до якої станом на 15.05.2025 гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав у ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Дніпропетровськ, Дніпропетровського та Солонянського району №3, підпорядкований ГУ МВС, посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 26.10.2010, категорії «В», статус «виданий». Також, відповідно до Єдиного державного реєстру МВС, станом на 15.05.2025, посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 28.08.2024, видавалось у ТСЦ 4644 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, на ім`я гр. ОСОБА_5 , та значиться як «виданий» (том 1 а.с. 36);

-висновком експерта від 29.08.2024 №СЕ-19/105-24/5879-ДД, відповідно до якого бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає за способами друку та відсутністю елементів захисту, зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України (том 1 а.с. 66-69).

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, є військовослужбовцем, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий.

Обставина, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Разом із цим, суд звертає увагу на заяву ОСОБА_3 , яка долучена до обвинувального акта, відповідно до якої останній просить обрати покарання йому на розсуд суду.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді штрафу у межах санкції статті Особливої частини КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

У частині 1 ст. 53 КК України штраф визначається як грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК, з урахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК, відповідно до якої розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.

Майновий стан винного є поняттям оціночним, оскільки в КК України не визначено його зміст. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком та з урахуванням граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 358 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Потерпілий у цьому кримінальному провадженні відсутній.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову технічну експертизу документів від 29.08.2024 №СЕ-19/105-24/5879-ДД, витрати на яку становлять 1893 грн 20 коп., які відповідно до ст. 122, 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381, 382 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у сумі 1893 грн 20 коп.

Речові докази:

- бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 18.10.2023 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було поміщено до сейф-пакету PSP 1412246 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення направити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1