Справа № 740/1387/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/440/25
Категорія - справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

06 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі

прокурора ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу в.о. заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено подання заступника начальника Ніжинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області та звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року за ч.1 ст. 186 КК України, у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

При постановленні ухвали суд виходив з того, що з моменту проголошення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року ОСОБА_8 не вчинив нового злочину, що свідчить про його виправлення та втрату ним суспільної небезпечності, а отже застосування покарання є зайвим, воно не матиме належного карального попереджувально-виховного впливу.

Застосовуючи положення ст. 80 КК України та посилаючись на правовий висновок Верховного Суду України у справі №5-324 кс15 (постанова від 24.12.2015), суд прийшов до висновку про можливість звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про його ухилення від відбування покарання, зокрема притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, а тому відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відтак, враховуючи приписи ст. 152 КВК України, суд прийшов висновку, що закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання Ніжинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Апелянт вважає, що така ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки в даному випадку були відсутні підстави для застосування ч.1 ст. 80 КК України.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року ОСОБА_8 було засуджено за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 01.11.2022 року та був приведений до виконання.

За вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2024 року, невідбута частина покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29 вересня 2022 року у виді 92 годин громадських робіт, була приєднана до покарання за новим вироком. У зв`язку з цим строк виконання вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року був зупинений та поновлений лише 09 січня 2025 року на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду, як ОСОБА_8 звільнено від покарання, призначеного вироком Чернігівського апеляційного суду від 17 липня 2024 року за ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт ухвалено виконувати самостійно.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_8 перебуваючи на обліку в Ніжинському РВ ФДУ «Центр пробації» у зв`язку з відбуванням покарання у виді громадських робіт, вчинив новий злочин тяжкий злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, за який його 17.11.2024 року засуджено вироком Чернігівського апеляційного суду до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29 вересня 2022 року і остаточно призначено покарання у виді 1 року 10 днів позбавлення волі.

Відтак, наполягає прокурор, враховуючи, що на момент вчинення вказаних діянь, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів та за них була передбачена кримінальна відповідальність, і ОСОБА_8 усвідомлював, що умисно вчиняє такі дії, що свідчить про переривання строків давності, які мають обчислюватися з моменту вчинення нового злочину, а тому, в даному випадку, відсутні підстави для застосування положень ч.1 ст. 80 КК України до засудженого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених ч.6 ст. 80 КК України, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Застосування статті 80 КК України вимагає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та відсутність фактів, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в обумовлені цими положеннями строки. А саме, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років, у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

На підставі ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

З матеріалів особової справи та кримінального провадження вбачається, що 29 вересня 2022 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, який набрав законної сили 01.11.2022 року та був приведений до виконання.

У подальшому, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівськї області від 05 березня 2024 року, невідбута частина покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29 вересня 2022 року у виді 92 годин громадських робіт, була приєднана до покарання за новим вироком (а.с. 247 особової справи №19/2022).

Вироком Чернігівського апеляційного суду від 17 липня 2024 року за ч.4 ст. 185 КК України вказаний вирок було скасовано в частині призначено покарання, при цьому остаточне покарання призначене на підставі ч.1 ст. 71 КК України, та до покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2024 року приєднана невідбута частина покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29 вересня 2022 року у виді громадських робіт, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 10 днів (а. с. 249-252 особової справи №19/2022).

09 січня 2025 року ухвалою Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_8 звільнено від покарання, призначеного вироком Чернігівського апеляційного суду від 17 липня 2024 року за ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт було ухвалено виконувати самостійно.

Крім того, як слідує з матеріалів особової справи, за час відбування покарання у виді громадських робіт відносно ОСОБА_8 до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області було направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

За даним фактом 23 грудня 2022 року кримінальне провадження внесено до ЄРДР за №0000559. У подальшому постановою старшого дізнавача СД Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000559, закрите за відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Таке рішення дізнавача обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 знаходиться у СІЗО м. Чернігова, а тому фактично не може виконувати покарання у виді громадських робіт (а.с.33 Том №2 особової справи).

Також у період відбування громадських робіт щодо гр. ОСОБА_8 було направлено обвинувальний акт до суду за ч.4 ст.185 КК України в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000281 від 04.03.2023 року. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2024 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України закрите, на підставі п.4-2 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким була встановлена кримінальна відповідальність діяння.

Відтак, дослідивши всю хронологію подій та процесуальні рішення, які були прийняті щодо ОСОБА_8 в межах різних кримінальних проваджень, апеляційний суд констатує, що в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, а тому відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Окремо, колегія суддів звертає увагу апелянта на помилковість посилання в апеляційній скарзі на вирок Чернігівського апеляційного суду від 17.11.2024 року, оскільки при перевірці цих аргументів було встановлено, що такий вирок щодо ОСОБА_8 судом апеляційної інстанції не ухвалювався.

Отже, у даному випадку, судом першої інстанції вірно встановлено, що строки давності виконання обвинувального вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 закінчилися ( минуло більше двох років), факт ухилення від відбування покарання відсутній, оскільки цьому перешкоджали об`єктивні причини, що підтверджено процесуальним рішенням дізнавача, яке на даний час прокурором не скасоване, а кримінальне провадження за ч.4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_8 закрите, на підставі п.4-2 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким була встановлена кримінальна відповідальність діяння, а тому наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України.

За таких обставин, апеляційним судом не встановлено жодних порушень при постановленні місцевим судом рішення, а тому доводи апелянта про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу в.о. заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2025 року про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11