Справа № 127/8896/25
Провадження №11-кп/801/548/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого про заміну покарання більш м`яким,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на виправні роботи на підставі статті 82 КК України звернувся засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Вінницькій виправній колонії (№86).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , про заміну на підставі статті 82 КК України невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді виправних робіт.

Відмовляючи у задоволенні подання суд мотивував свої висновки тим, що невідбута засудженим частина покарання у виді позбавлення волі є більшою, аніж максимальне покарання у виді виправних робіт, яке може бути призначене ОСОБА_7 у випадку заміни покарання більш м`яким.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року. Просить винести рішення, яким задоволити клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду прийнята з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки засуджений відбув більше частини строку покарання, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, також вказує, що керівник «Юридичної компанії ОСОБА_8 » бажає взяти його на поруки та працевлаштувати водієм у дану компанію з відрахуванням з нього 20 % заробітної плати на користь держави.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, суд належним чином не дотримав дані вимоги.

Згідно до положеннями, викладеними ч. 1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Зазначені положення закону про кримінальну відповідальність вказують на те, що висновки місцевого суду про неможливість заміни покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що невідбута засудженим частина покарання у виді позбавлення волі є більшою, аніж максимальне покарання у виді виправних робіт, яке може бути призначене особі у випадку заміни покарання більш м`яким, не ґрунтується на законі, оскільки частиною першою статті 82 КК України передбачено що більш м`яке покарання, яке призначається особі на цій підставі не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

У свою чергу заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів провадження та ухвали вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2013 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 17.02.2009 та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно особової справи засудженого, строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 08.09.2022 року по 08.10.2027 року, таким чином станом на 23.03.2025 року останній відбув 1/2 частину строку призначеного покарання та підпадає під можливість застосування статті 82 КК України.

Згідно з довідкою від 27.03.2025 та характеристики на засудженого ОСОБА_7 від 27.03.2025 року, за період відбування покарання у державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягався, має чотири заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку. Намагається дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Намагається виконувати передбаченні законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки.

У відповідності до п.п.2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності не притягався, має чотири заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку. Намагається дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Намагається виконувати передбаченні законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява керівника «Юридичної компанії ОСОБА_8 », який бажає взяти засудженого ОСОБА_7 на поруки та працевлаштувати водієм у дану компанію з відрахуванням з нього 20 % заробітної плати на користь держави.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на виправні роботи на підставі статті 82 КК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого про заміну покарання більш м`яким скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

На підставі т. 82 КК України замінити засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 лютого 2013 року за ст. 190 ч. 2 КК України, більш м`яким у виді виправних робіт на строк 2 (два) роки з відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків заробітку в дохід держави.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: