У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 серпня 2025 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд справи у цьому ж суді, іншим слідчим суддею.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді від 08.08.2025 р. про відмову у відкритті провадження постановлена з порушенням вимог ст. 370 КПК України та п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, є незаконною й необґрунтованою.

Апелянт наголошує, що слідчі не виконали ухвалу від 23.07.2025 р., якою скасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження, а також фактично відмовили у його клопотанні про допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (лист від 30.07.2025 р.), чим безпідставно обмежили його право на судовий контроль і справедливе судочинство.

Апелянт вважає, що суд поверхнево оцінив зміст його скарги і проігнорував другу її частину оскарження відмови в задоволенні клопотання про допит свідків, яка прямо підлягає оскарженню згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Заявник вказує на те, що він є потерпілим (ст. 55 КПК України), адже йому завдано майнової шкоди невиконанням судового рішення, тому він має процесуальне право вимагати проведення необхідних слідчих дій.

Висновки слідчого судді про те, що порушені у його скарзі питання суперечать ст. 303 КПК України, є безпідставними та спростовуються змістом вказаної статті.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

07.08.2025 р. заявник ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчих СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області. У скарзі заявник просив зобов`язати уповноважену особу СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001703 та допитати свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Слідчий суддя встановив, що порушені ОСОБА_5 питання, не відносяться до повноважень слідчого судді та не входять до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді, визначені у ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що порушені у скарзі заявника питання виходять за межі переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають самостійному оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не віднесені до його компетенції і взагалі не передбачені законом, а отже, наявні підстави, передбачені ч. 4 ст. 304 КПК України, для відмови у відкритті провадження за такою скаргою.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені законодавчим положенням, згідно з яким, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами й віднесені до їх повноважень процесуальним законом.

У ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області зі скаргою, в якій просив розглянути питання щодо відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001703 та зобов`язати слідчого допитати свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

За змістом відповіді заступника начальника Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.07.2025 р., адресованої ОСОБА_5 , вбачається, що станом на даний час, із Заводського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження № 0001703 до вказаного управління поліції не надійшло, а також не надійшло рішення суду за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим проведення будь-яких слідчих дій у кримінальному провадженні не можливе.

З урахуванням наведених обставин до моменту отримання і виконання такої ухвали орган досудового розслідування об`єктивно позбавлений можливості здійснювати слідчі дії у цьому провадженні. За цих умов відсутні ознаки бездіяльності у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК (невчинення дії у встановлений КПК України строк за наявності обов`язку та можливості її вчинити).

Крім того, в даному випадку, фактично відсутній об`єкт оскарження за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, а доводи апелянта про «фактичну відмову» у допиті свідків, посилаючись на лист начальника слідчого відділу від 30.07.2025 р. є безпідставними, оскільки п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України дозволяє оскаржити лише рішення слідчого або прокурора про відмову у задоволенні клопотання. Вказаний лист не є процесуальним рішенням слідчого або прокурора про відмову у задоволенні клопотання по суті, а носить інформаційний характер (повідомлення про неможливість проведення дій у зв`язку з процесуальним станом провадження).

Отже, фактично, немає належного процесуального акта, який міг би бути предметом судового контролю за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про неможливість розгляду скарги ОСОБА_5 по суті.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що не підлягає оскарженню.

За наведених обставин та вимог закону, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та повернув матеріали скарги на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3