Справа № 202/7947/25
Провадження № 1-кс/202/5940/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

19 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання т.в.о. слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000780 від 13.08.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що у проваджені відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 13.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

16.08.2025 слідчим у кримінальному провадженні, в рамках протоколу затримання особи у порядку ст. 208 КПК України було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , за результатами якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «REDMI NOTE 11» Імей1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 ;

- чорнові записи;

- перепустка №10, посвідчення офіцера на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 ;

- банківська картка банку «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 .

16.08.2024 постановою слідчого вказані речі визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, просив слідчого суддю накласти арешт на вказане майно, шляхом заборони будь яким особам користування, віджчуження та розпорядження.

Слідчий та власник майна у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України. Подане до суду 18.08.2025.

Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні №0000780 від 13.08.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

16.08.2025 в рамках протоколу затримання особи у порядку ст. 208 КПК України, було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , за результатами якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «REDMI NOTE 11» Імей1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 ;

- чорнові записи;

- перепустка №10, посвідчення офіцера на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 ;

- банківська картка банку «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 .

16.08.2024 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 3 статті 368 КК України передбачена відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, або діяння, предметом якого була неправомірна вигода у значному розмірі, та діяння, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а отже, твердження слідчого під час звернення із клопотанням про арешт майна про те, що зазначене у клопотання майно може бути використане у кримінальному провадженні як доказ, належним чином підтверджена допустимими в розуміння ст.86 КПК України доказами.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На час розгляду клопотання доведено, що зазначене у клопотання майно, відноситься до предметів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «REDMI NOTE 11» Імей1: НОМЕР_1 , Імей2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 ; чорнові записи; перепустку №10, посвідчення офіцера, посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 ; банківську картку банку «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали слідчий суддя склав 19.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_6