ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/7183/24 (1-кс/953/3549/25) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/656/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: домашній арешт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07 травня 2025 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби у кримінальному провадженні № 0001817 від 03.08.2023, за ч.4 ст. 185КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

05.05.2025 року слідчий СВ з особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова із клопотанням у кримінальному провадженні №0001817 від 03.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зазначав, що існує достатньо підстав вважати про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України. Також слідчий вважав, що стосовно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід у вигляді саме тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.05.2025 відмовлено у задоволенні слідчого про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби. Строк дії ухвали встановлено у межах строку досудового розслідування до 04.07.2025 року включно. Також на ОСОБА_6 покладено процесуальні обов`язки, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він мешкає, без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш тяжкий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилався на незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду прокурор участі не брав. Про місце, день та час поданої ним апеляційної скарги був повідомлений належним чином, а саме засобами телефонного зв`язку (телефонограмою). Про причини своєї неявки в конкретне судове засідання не повідомив. Оскільки КПК України не вимагає обов`язкової участі прокурора колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності належно повідомленого прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0001817 від 03.08.2023 за ч.4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 суд першої інстанції зазначив, що існує обґрунтована підозра, доведено існування ризику, передбачених п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Поряд з цим слідчий суддя встановив недоведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 ніж тримання під вартою та вважав достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_6 ,підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Відповідно до вимог ч.1 п.п.4,5 ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому дій, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у протоколах НСРД; протоколами обшуків, протоколом ОМП, висновком судово-товарознавчої експертизи, висновком судової експертизи дослідження нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів.

Враховуючи обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри та необхідності застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який буде достатнім для запобігання ризикам, встановленим судом першої інстанції та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності існування ризиків, передбачених п.п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки згідно відомостей повідомлення про підозру ОСОБА_6 , вчинив інкримінований йому злочин у співучасті з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та розробив план вчинення злочинної діяльності з метою отримання прибутку від реалізації викрадених паливно-мастильних матеріалів, що свідчить про об`єктивну можливість ОСОБА_6 впливати на свідків та інших фігурантів цього конкретного кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим належить врахувати, що злочин, вчинений ОСОБА_6 є ненасильницьким, а також відомості про наявність у ОСОБА_6 утриманця малолітнього сина та виконання підозрюваним необхідного в умовах воєнного стану трудового обов`язку на посаді машиніста свідчать про мінімізацію настання негативних наслідків, пов`язаних із не виконанням ОСОБА_6 , покладених на нього слідчим суддею, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язань.

Відомостей про приятельські або дружні стосунки фігурантів цього конкретного кримінального провадження поза межами їх службових обов`язків матеріали судового провадження не містять. Такі відомості стороною обвинувачення не надавались ні до слідчого судді суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції. Ці обставини з одного боку свідчать про об`єктивну можливість застосувати до підозрюваного запобіжний захід менш суворий ніж тримання під вартою, а з іншого про те, що обов`язки, покладені на підозрюваного слідчим суддею, будуть виконані.

Разом з тим, слідчим суддею враховано і суворість покарання, яка є суттєвим, проте не єдиним елементом, що має враховуватись під час обрання запобіжного заходу та не може слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Визначивши ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, слідчий суддя встановив процесуальні обов`язки, втому числі, прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, що, з огляду на викладене, є об`єктивно достатнім запобіжним заходом для забезпечення досудового розслідування та подальшого можливого судового розгляду, який запобігає вчиненню дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а доводи апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції та вважає, що застосування до ОСОБА_6 іншого, більш суворого виду запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, є не доцільним, оскільки обраний запобіжний захід у певний період доби суд апеляційної вважає достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби стосовно ОСОБА_6 та відсутності жодних підстав для скасування рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07 травня 2025 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :