Провадження № 1-кс/947/6960/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000482 від 05.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000482 від 05.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речових доказів просить: накласти арешт у формі заборони володіти, користуватись та розпоряджатись майном, яке виявлено та вилучено 12.05.2025 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у приміщенні Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за адресою: м.Одеса, вул. Старицького, 10-А.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, натомість надав до канцелярії суду заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі, вимоги якого просив задовольнити.

У судове засідання викликалась адвокат ОСОБА_4 , яка представляє інтереси ОСОБА_5 , однак до суду не з`явилась, причини неявки не повідомила.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000482 від 05.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що державним виконавцем першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (наразі Хаджибейський) в рамках виконавчого провадження 08.12.2008 винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_6 .

У зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 її син ОСОБА_8 звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини та дізнався про накладення арешту на все нерухоме майно останньої, у тому числі на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Для усунення перешкод в оформленні спадщини ОСОБА_8 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Малиновського відділу ДВС у м. Одесі про звільнення майна з під арешту.

У ході розгляду справи ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2025 (справа № 521/18754/24) задоволено заяву представника позивача про скасування заходів забезпечення позову та скасовано арешт з належного ОСОБА_6 невизначеного майна, всього нерухомого майна, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено постановою державного виконавця АН № 392361 від 08.12.2008.

Зазначена ухвала суду за зверненням представника позивача 24.04.2025 надійшла до Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі Хаджибейський відділ ДВС у м. Одесі) та керівником її виконання доручено головному державному виконавцю Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі ОСОБА_9 .

У свою чергу, ОСОБА_10 , який представляє інтереси ОСОБА_11 на підставі договору доручення та довіреності, дізнавшись, що ухвала суду перебуває на розгляді ОСОБА_9 29.04.2025 прибув до Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 10-А, де зустрівся з останнім з метою з`ясування питання щодо стану виконання судового рішення.

Під час розмови ОСОБА_9 повідомив, що для вирішення цього питання необхідно звернутися до начальника Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі ОСОБА_5 .

Наступного дня, 01.05.2025 ОСОБА_10 знову прибув до Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі, де його зустрів ОСОБА_9 , провів до службового кабінету ОСОБА_5 та залишив їх.

У ході цієї зустрічі ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_5 про обставини, які склалися з арештованим нерухомим майном ОСОБА_6 .

У цей же час, у ОСОБА_5 з метою протиправного збагачення виник злочинний умисел, спрямований на одержання ним, як службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди від ОСОБА_10 за вчинення дій в інтересах останнього зі зняття на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2025 арешту з нерухомого майна, накладеного в рамках виконавчого провадження на підставі постанови державного виконавця від 08.12.2008.

Так, ОСОБА_5 , розуміючи, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання та наявну необхідність у ОСОБА_10 у знятті арешту з вказаного вище нерухомого майна, повідомив йому про нібито існування певних формальних складнощів у вирішенні цього питання.

Одночасно з цим, продовжуючи оговорювати питання про зняття арешту з нерухомого майна, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, конспіруючи свої дії, на листку паперу власноручно написав суму 500 доларів США, показавши його ОСОБА_10 , тим самим висунувши останньому в такий спосіб вимогу про надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у вказаному розмірі за вчинення ним, як службовою особою, в інтересах ОСОБА_10 , як того, хто надає неправомірну вигоду дій, а саме зняття арешту на підставі ухвали суду з нерухомого майна, накладеного в рамках виконавчого провадження, з використанням наданого службового становища та покладених на нього організаційно-розпорядчих функції зі здійснення контролю за діями державних виконавців.

Після цього, ОСОБА_5 зазначив, що для остаточного вирішення цього питання йому необхідно порадитися з керівництвом та повідомив ОСОБА_10 щоб він прийшов до нього через декілька днів.

Під час чергової зустрічі 08.05.2025 в приміщенні Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі, а саме в службовому кабінеті ОСОБА_5 , останній повідомив про можливість зняття арешту з нерухомого майна та на уточнююче питання ОСОБА_10 підтвердив необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 500 доларів США, згідно раніше висунутої вимоги, в будь-який зручний для ОСОБА_10 час.

Так, 09.05.2025 згідно попередніх домовленостей ОСОБА_10 прибув до приміщення Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 10-А та зайшов до службового кабінету ОСОБА_5 .

У ході даної зустрічі біля 14.10 год ОСОБА_5 будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення одержав для себе від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США (що згідно даних НБУ станом на 09.05.2025 складало 20 765 гривень) за вчинення в інтересах останнього дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за зняття арешту з нерухомого майна, накладеного в рамках виконавчого провадження.

Після одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 надав вказівку головному державному виконавцю Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі ОСОБА_9 розглянути зазначену вище заяву про зняття арешту з майна згідно рішення суду.

Надалі, 09.05.2025 біля 16.50 год головним державним виконавцем ОСОБА_9 на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2025 (справа № 521/18754/24) винесено постанову про зняття арешту з нерухомого майна, яку він підписав, а ОСОБА_5 скріпив її гербовою печаткою Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі.

За вказаним фактом 12.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також, 12.05.2025 в ході проведеного в період часу з 11 год 34 хв до 13 год 30 хв санкціонованого обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_5 у приміщенні Хаджибейського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 10-А, слідчим виявлено та вилучено:

- грошові кошти в сумі 600 доларів США та 3200 грн, а саме купюри номіналом по 100 доларів США: КВ67898524К, PB60545873F, QE11370534A, QE11370531A, QG09815905A, QB58857571A; купюри номіналом по 500 гривень: ВЕ1163808, ЕБ2513789, АМ9612713, ЕН6724201; купюри номіналом по 200 гривень: ДА0089832, ЕГ 7994143, ВН4594548, ЕГ2492866, ЕЕ9411073, ЕЄ8945435;

- заява адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_8 про скасування арешту з майна з ухвалою Малиновського районну суду м. Одеси від 10.03.2025 на 5 арк.; постанова головного державного виконавця Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі ОСОБА_13 про зняття арешту з майна від 09.05.2025 року на 1 арк., витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 2 арк., та черновий аркуш паперу з номером телефону « НОМЕР_1 » та ім`я « ОСОБА_14 »;

- мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro» IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy 7 edge» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 .

12.05.2025 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків віднесено можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також документи, якщо вони містять зазначені вище ознаки.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудове розслідування означеного кримінального провадження триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучений в ході обшуку мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro» IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy 7 edge» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з одержання неправомірної вигоди) в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів.

Слідчий суддя не виключає факту того, що вказані телефони використовувалися при спілкуванні з особами, які перевіряються на причетність щодо вчинення злочинів у даному провадженні, зокрема через них відбувався обмін повідомленнями за допомогою месенджерів, вони можуть містити електронні файли та електронне листування, що стосується обставин вчинення злочину.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених мобільних телефонів, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучені в ході обшуку документи ймовірно можуть містити на собі ознаки вчиненого злочину, а від так можуть бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягає дослідженню. З метою фіксування останніх їх буде оглянуто та проведено ряд експертних досліджень, шляхом призначення експертиз.

Інформація яка міститься на вказаних документах може мати значення для вказаного кримінального провадження, виявлені документи ймовірно можуть бути беззаперечними доказами вчинення протиправних дій, та потребують дослідження, в подальшому можуть слугувати доказами для притягнення винних осіб до відповідальності, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні на них арешту.

В свою чергу, вилучені грошові кошти у сумі 500 дол. США з купюрами номіналом по 100 дол. США з серійними номерами: QB58857571A, QE11370531A, QE11370534A, PB60545873F, QG09815905A є безпосереднім предметом злочину, призначалися для отримання ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди, виділені УСБУ в Одеській області та зафіксовані у протоколі огляду та вручення грошових коштів. Від так їх збереження є вкрай необхідним для кримінального провадження. Законність походження інших вилучених грошових коштів буде встановлено в ході подальшого досудового розслідування.

Таким чином зафіксована на вилучених речах інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема на факт отримання службовою особою неправомірної вигоди.

Дана обставина підлягає перевірки органом досудового розслідування, а від так вилучені речі та документи мають доказове значення в рамках даного кримінального провадження.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його псування, знищення, забезпечення збереження речових доказів, які ймовірно могли бути засобами та предметом вчинення злочинів, та залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 12.05.2025 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт , буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст.. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000482 від 05.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити .

Накласти арешт із забороною користування, володіння та розпорядження на майно, вилучене 12.05.2025 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у приміщенні Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за адресою: м.Одеса, вул. Старицького, 10-А, а саме: грошові кошти в сумі 600 доларів США та 3200 грн, зокрема купюри номіналом по 100 доларів США: КВ67898524К, PB60545873F, QE11370534A, QE11370531A, QG09815905A, QB58857571A; купюри номіналом по 500 гривень: ВЕ1163808, ЕБ2513789, АМ9612713, ЕН6724201; купюри номіналом по 200 гривень: ДА0089832, ЕГ 7994143, ВН4594548, ЕГ2492866, ЕЕ9411073, ЕЄ8945435; заява адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_8 про скасування арешту з майна з ухвалою Малиновського районну суду м. Одеси від 10.03.2025 на 5 арк.; постанова головного державного виконавця Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі ОСОБА_13 про зняття арешту з майна від 09.05.2025 року на 1 арк., витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 2 арк., та черновий аркуш паперу з номером телефону « НОМЕР_1 » та ім`я « ОСОБА_14 »; мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro» IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy 7 edge» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1