Справа № 521/4050/25
Номер провадження:1-кс/521/1702/25
УХВАЛА

02 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000234 від 14.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, 14.03.2025 до чергової частини відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що в ході проведення оперативної закупки працівниками УКР ГУНП в Одеській області у громадянина ОСОБА_4 , більш детальна інформація не розголошується в інтересах слідства, було придбано та знайдено 2 предмети ззовні схожі на гранату РГН, РГД, 1 предмет ззовні схожий на пістолет та предмет схожий на запал до гранати.

24.04.2025 у період з 11 години 56 хвилин по 12 годину 19 хвилин проведений огляд місця події за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, покинута будівля без номеру за координатами: 46,46321оС, 30,68867оВ, у ході якого виявлено та вилучено:

- 1 предмет ззовні схожий на пістолет моделі револьвер в корпусі чорного кольору з маркуваннями «ME38Compact», « НОМЕР_1 »;

- 12 предметів схожих на патрони калібру «9х18 мм» з маркуванням «270Е»;

- 2 предмети схожі на корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 із маркуванням на донних частинах 1. «107 11-71Т», 2. «608 357-45Т»;

- 2 предмети схожі на запали до гранати типу УЗРГМ на одному маркування та таврування на спусковому важелі «224-79 УЗРГМ-2583», на другому текст нерозбірливий.

24.04.2025 постановою слідчого вказані речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 ст. 167 КПК України закріплює, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що майно, яке було 24.04.2025 виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, покинута будівля без номеру за координатами: 46,46321оС, 30,68867оВ, може бути зіпсовано, знищено, перетворено, втрачено особою, яка ним володіє, та вказані предмети мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, вилучені предмети, мають доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосереднім предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення, та необхідні для проведення ряду експертиз.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170, 172, 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000234 від 14.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речі та предмети, які 24.04.2025 виявлено та вилучено в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, покинута будівля без номеру за координатами: 46,46321оС, 30,68867оВ, а саме:

-1 предмет ззовні схожий на пістолет моделі револьвер в корпусі чорного кольору з маркуваннями «ME38Compact», «051894»,

-12 предметів схожих на патрони калібру «9х18 мм» з маркуванням «270Е»,

-2 предмети схожі на корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 із маркуванням на донних частинах 1. «107 11-71Т», 2. «608 357-45Т»,

-2 предмети схожі на запали до гранати типу УЗРГМ на одному маркування та таврування на спусковому важелі «224-79 УЗРГМ-2583», на другому текст нерозбірливий.

Заборонити користуватись, розпоряджатись та відчужувати майно, на яке накладено арешт, до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_5