Справа № 357/4786/15-к
Провадження № 1-кп/369/11/25
В И Р О К

іменем України

09.06.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представників цивільного відповідача ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15

обвинуваченої ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0005187 від 20.11.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, розлученої, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

ОСОБА_18 , перебуваючи в приміщенні відділення в м. Узин ПАТ КБ «ПриватБанк» 07 липня 2014 року близько 10 години, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, маючи на меті незаконно заволодіти чужими грошовими коштами, повідомила ОСОБА_19 неправдиву інформацію про можливість проведення обміну іноземної валюти доларів США на національну валюту України гривни, отримала від ОСОБА_20 в касі відділення в м. Узин ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: Kиiвська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Поповича 2/23, 210000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07.07.2014 року становить 2473800 грн, операцію обміну валюти не провела, отримані від ОСОБА_20 гроші привласнила, чим спричинила потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду у значному розмірі в сумі 2473800 грн.

Крім того ОСОБА_18 , перебуваючи в приміщенні відділення в м. Узин ПАТ КБ «ПриватБанк» в період часу з 15 по 18 жовтня 2014 року, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, маючи на меті незаконно заволодіти чужими грошовими коштами, повідомила ОСОБА_21 неправдиву інформацію про можливість проведення обміну національної валюти України гривни на іноземну валюту долари США, отримала від ОСОБА_22 в касі відділення в м. Узин ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: Kиiвська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Поповича 2/23, 840000 грн та 520000 грн, операцію обміну валюти провела частково на суму 23700 доларів США, що станом на 18.10.2014 року складало 306915 грн, решту грошей 1053085 грн, отриманих від ОСОБА_22 привласнила, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду у значному розмірі в сумі 1053085 грн.

Також ОСОБА_18 , перебуваючи в приміщенні відділення в м. Узин ПАТ КБ «ПриватБанк» 22 жовтня 2014 року, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, маючи на меті незаконно заволодіти чужими грошовими коштами, повідомила ОСОБА_23 неправдиву інформацію про можливість проведення обміну національної валюти України гривни на іноземну валюту долари США, отримала від ОСОБА_24 в касі відділення в м. Узин ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: Kиiвська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Поповича 2/23, 350000 грн, операцію обміну валюти не провела, отримані гроші не повернула, чим спричинила потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду у розмірі 350000 грн.

Також ОСОБА_18 14 листопада 2014 року близько 17 години умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, маючи на меті незаконно заволодіти чужими грошовими коштами, в телефонній розмові повідомила ОСОБА_25 неправдиву інформацію про можливість проведення обміну національної валюти України гривни на іноземну валюту долари США в касі відділення ПАТ КБ «ПриватБанк». Будучи введеною в оману, ОСОБА_26 передала власні кошти в сумі 500000 грн знайомому ОСОБА_27 , який 14.11.2014 року близько 17.15 за проханням ОСОБА_26 в касі відділення в м. Узин ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: Kиiвська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Поповича 2/23, 350000 грн, передав гроші ОСОБА_16 для проведення обміну на долари США, проте ОСОБА_16 операцію обміну валюти не провела, отримані гроші не повернула, чим спричинила потерпілій ОСОБА_26 значну матеріальну шкоду у розмірі 500000 грн.

Обвинувачена ОСОБА_18 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала, пояснила, що вона, працюючи касиром в ПАТ КБ «Приватбанк», отримала від потерпілих гроші для обміну, проте обмінні операції не провела, гроші не повернула. У вчиненому щиро розкаялась, просила не позбавляти її волі.

Потерпілий ОСОБА_28 суду пояснив, що він збирав гроші для придбання квартири, за квартиру необхідно було платити у гривнах, тому він звернувся в Узинське відділення «ПриватБанку» для обміну доларів США та гривни. Долари США передав касиру банку ОСОБА_16 декількома сумами, загалом це було 210000 доларів США, проте обмін валют проведений не був, гроші касир йому не повернула. Через таку ситуацію він звернувся до керуючої Узинського відділення КБ «ПриватБанку» ОСОБА_29 , розмова з касиром ОСОБА_16 відбулась в службовому кабінеті ОСОБА_30 , ОСОБА_31 написала боргову розписку.

Потерпілий ОСОБА_20 звернувся з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди стягнення з ОСОБА_16 210000 доларів США в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди (том 1 а.с. 36-38), який уточнив 04.11.2015 року та просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» 210000 доларів США та з обвинуваченої ОСОБА_16 100000 грн. моральної шкоди, солідарне стягнення доводив тим, що гроші ОСОБА_16 брала для обміну саме як касир «ПриватБанку» (том 3 а.с. 133,149, том 12 а.с. 166).

Потерпілий ОСОБА_32 суду пояснив, що він з дружиною у ПАТ КБ «Приватбанк» взяв кредит у сумі 50000 доларів США на 10 років. 7 років вони погашали кредит, потім відбулось значне коливання курсу, тому вирішили достроково погасити кредит. Погашення кредиту завжди робили через касу «Приватбанку» в м. Узин, як правило через касира ОСОБА_33 . Гроші для дострокового погашення кредиту він приніс трьома сумами: 840000 грн, 80000 грн та 460000 грн. Проте ОСОБА_16 сказала, що не може достроково погасити кредит, а може зараховувати тільки по 500 доларів США в день, квитанцій від ОСОБА_31 про погашення кредиту по 500 доларів кредиту він отримав близько восьми штук, потім ОСОБА_31 зникла, перестала відповідати на дзвінки, пізніше написала боргову розписку. Оскільки кредит в банку залишився непогашеним, АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_22 про стягнення коштів, на час розгляду кримінальної справи провадження у цивільній справі зупинено.

Потерпілий ОСОБА_22 звернувся з позовом про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» 1078000 грн матеріальної шкоди та 50000 грн моральної шкоди (том 1 а.с. 60-61), пізніше уточнив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з ПАТ «КБ Приватбанк» та ОСОБА_16 1078000 грн матеріальної та 100000 грн моральної шкоди, солідарне стягнення доводив тим, що гроші ОСОБА_16 отримала як касир ПАТ КБ «Приватбанк» (том 9 а.с. 11-12).

Потерпілий ОСОБА_34 суду пояснив, що він керівник товариства з додатковою відповідальністю «Василівське», яке обслуговувалось в Узинському відділенні «ПриватБанку». Восени 2014 року були коливання з курсом долара, ОСОБА_24 мав власні заощадження, планував придбати комбайн для потреб ТДВ «Василівське», основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур. 1800000 грн ОСОБА_24 в пакеті приніс в Узинське відділення «ПриватБанку» та у віконце передав касиру ОСОБА_35 . Проте гривни на долари ОСОБА_16 не обміняла та ОСОБА_24 не повернула, у розмові повідомила, що ОСОБА_20 вимагає з неї велику суму коштів. Після такої розмови відбулась зустріч між ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_31 , ОСОБА_38 повідомив, що ОСОБА_31 йому заборгувала велику суму у доларах, яку ОСОБА_38 дав ОСОБА_31 для обміну на гривни. Також ОСОБА_39 був присутній на зустрічі з начальником Узинського відділення «Приватбанку» ОСОБА_29 , яка вказала, що вона нічого не знає про гроші, які передавались ОСОБА_31 , при зустрічі ОСОБА_31 написала боргові розписки.

Потерпілий ОСОБА_24 звернувся з позовом про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» 1350000 грн матеріальної та 35000 грн моральної шкоди (том 1 а.с. 63-64), пізніше уточнив позовні вимоги та просив стягнути ці суми солідарно з ПАТ «КБ Приватбанк» та ОСОБА_16 , солідарне стягнення доводив тим, що гроші ОСОБА_16 отримала як касир ПАТ КБ «Приватбанк» (том 9 а.с. 22-23).

Потерпіла ОСОБА_26 допитана в суді не була, звернулась з заявою про розгляд справи у ії відсутність (том 8 а.с. 220), пред`явила цивільний позов про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» 500000 грн матеріальної та 50000 грн моральної шкоди (том 1 а.с. 73-74), пізніше уточнила позовні вимоги та просила стягнути ці суми солідарно з ПАТ «КБ Приватбанк» та ОСОБА_16 , солідарне стягнення доводила тим, що гроші ОСОБА_16 отримала як касир ПАТ КБ «Приватбанк» (том 9 а.с. 25-26).

Представник цивільного відповідача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» ОСОБА_40 суду повідомив, що дійсно ОСОБА_16 працювала касиром-операціоністом в Узинському відділенні КБ «ПриватБанк». У грудні 2014 року до адміністрації звернулись декілька клієнтів банку, які повідомили, що працівниця банку ОСОБА_16 на їхні імена оформила кредитні картки, на які перераховувала гроші, готівку знімала через банкомати та використовувала на власні потреби, через це у них виникла заборгованість перед банком, яку вони вимушені були погасити. Служба безпеки банку перевірила ці обставини, повернули гроші клієнтам (65118,52 грн) та заблокував кредитні картки. ОСОБА_16 звільнилась чи була звільнена з відділення банку. Вже з матеріалів кримінальної справи стало відомо, що ОСОБА_16 взяла кошти від фізичних осіб без документів та такими особами були, в тому числі ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , проте обвинувачена скористалась довірою фізичних осіб, банк за такий обман не відповідає, у пред`явлених цивільних позовах просив відмовити.

З документів, наданих прокурором з`ясовано, що відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 190 КК України були внесені 22.11.2014 року за заявою потерпілого ОСОБА_20 (ЖЕО № 25494) про те, що 08.07.2014 року він в приміщенні «ПриватБанку» у м. Узин по вул. Поповича передав касиру вказаного банку ОСОБА_16 гроші в сумі 120000 доларів США для обміну на іншу валюту, однак гроші ОСОБА_16 не обміняла та не повернула, на зв`язок не виходить, за заявою потерпілого ОСОБА_24 (ЖЕО № 25564) про те, що в жовтні 2014 року він передав в м. Узин Білоцерківського району Київської області ОСОБА_16 гроші в сумі 1350000 грн для обміну в іноземну валюту, однак ОСОБА_16 гроші не обміняла та не повернула (том 9 а.с. 151), за заявою потерпілого ОСОБА_22 (ЖЕО № 25558) про те, що в жовтні 2014 року він передав в м. Узин Білоцерківського району ОСОБА_16 гроші в сумі 1007800 грн для обміну на іноземну валюту, однак ОСОБА_16 гроші не обміняла та не повернула (том 9 а.с. 152), 24.11.2014 року за заявою потерпілої ОСОБА_26 (ЖЕО № 25716) про те, що 14.11.2014 року ОСОБА_16 жителька АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом незаконно заволоділа належними ОСОБА_26 коштами на загальну суму 500000 грн (том 9 а.с. 155).

В заяві від 21.11.2014 року ОСОБА_20 просив притягнути до відповідальності касира ПАТ «ПриватБанк» ОСОБА_16 , яка заволоділа належними йому грошовими коштами у сумі 210000 доларів США (том 9 а.с. 166).

ОСОБА_24 та ОСОБА_22 в заявах від 22.11.2014 року просили притягнути до відповідальності ОСОБА_16 , яка отримала в жовтні місяці гроші в сумі відповідно 1350000 грн і 1007800 грн і не віддала (том 9 а.с. 167, 168).

В заяві від 24.11.2014 року ОСОБА_26 просила притягнути до відповідальності ОСОБА_16 , яка 14.11.2014 року шахрайським шляхом незаконно заволоділа її коштами у сумі 500000 грн (том 9 а.с. 179).

19.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_24 у присутності начальника Узинського відділення Київського ГРУ ПАТ АБ «ПриватБанк» ОСОБА_29 було проведено огляд місця події Узинського відділення ПАТ АБ «ПриватБанк» , під час якого ОСОБА_24 вказав, що восени 2014 року він з валізою, у якій було 1350000 грн прийшов до цього відділення банку з метою обміну валюти, з цим питанням він підійшов до своєї знайомої ОСОБА_29 , яка запросила його до кабінету, в якому була машинка для перерахунку грошей, після чого начальниця відділення ОСОБА_29 разом з касиром ОСОБА_16 перерахували принесені ним кошти, потім він склав гроші у валізу і цю валізу з грошима забрала в приміщення каси ОСОБА_16 та сказала прийти через декілька днів забрати іноземну валюту долари США, оскільки внутрішня база КБ «ПриватБанку» не працює (том 10 а.с. 57-63).

Відповідно до розписки від 12.10.2014 року ОСОБА_16 взяла у ОСОБА_24 один мільйон триста п`ятдесят тисяч грн з метою придбання доларів США і зобов`язується повернути до 15 листопада 2014 року (том 10 а.с. 109).

Також 19.02.2015 року огляд місця події було проведено за участю потерпілого ОСОБА_22 у присутності начальника Узинського відділення Київського ГРУ ПАТ АБ «ПриватБанк» ОСОБА_29 , під час якого ОСОБА_22 вказав, що в жовтні 2015 року він тричі приходив до вказаного відділення банку з метою обміну власних коштів загальною сумою 1078000 грн на іноземну валюту долари США, звертався в касу, де касиром працювала ОСОБА_16 , яка тричі взяла у потерпілого гроші для обміну та сказали прийти в кінці місяця, скільки внутрішня база КБ «ПриватБанку» не працює, гроші передав через двері каси, оскільки через віконце вони не проходили (том 10 а.с. 77-82).

Відповідно до розписки від 15.10.2014 року ОСОБА_16 взяла у ОСОБА_22 один мільйон сімдесят вісім тисяч грн з метою придбання доларів США і зобов`язується повернути до 17 листопада 2014 року (том 10 а.с. 107).

ОСОБА_16 працювала в АТ КБ «ПриватБанк» на умовах трудового договору № 40 від 18.06.2010 року терміном на 1 (один) рік (том 10 а.с. 136-137), зарахована в штат на підставі наказу від 18.06.2010 року (том 10 а.с. 138-139). 18.06.2010 року ОСОБА_16 як касир операціоніст ПАТ КБ «ПриватБанк» взяла на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їх установою банку цінностей (том 11 а.с. 31-32), була ознайомлена з посадовою інструкцією касира-операціоніста (старшого), ведучого (старшого) експерта по касовому обслуговуванню клієнтів (том 10 а.с. 129-133).

Була звільнена з займаної посади в АТ КБ «ПриватБанк» з 01.12.2014 року за власним бажанням на підставі заяви від 17.11.2014 року (том 10 а.с. 134-135).

ОСОБА_16 була затримана 22.11.2014 року (том 10 а.с. 110-112). Ухвалою від 24.11.2014 року слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/16740/14-к до підозрюваної ОСОБА_16 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою (том 10 а.с. 114-117). Обвинувачена звільнилась з-під варти 10.06.2017 року з СІЗО № 7 (м. Васильків) по закінчення строку ухвали про застосування запобіжного заходу (том 7 а.с. 189).

Отже, дослідивши документи, надані прокурором, допитавши обвинувачену та потерпілих, які прибули в судове засідання, вислухавши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, думку представників потерпілих, суд робить такі висновки.

Так, показаннями потерпілих, самої обвинуваченої доведено, що ОСОБА_16 , користуючись довірою ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 отримала від них великі суми грошей відповідно 210000 доларів США, 1053085 грн, 350000 грн, 500000 грн, обіцяла провести обмін валюти, але свої обіцянки не виконала, гроші не повернула, тому вина ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, доведено, її дії судом кваліфікуються як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_16 суд бере до уваги, що вона не перебуває на спеціальних обліках (том 10 а.с. 123), як постійна мешканка м. Узин має посередні характеристики (том 10 а.с. 119-120), до кримінальної відповідальності притягується вперше (том 10 а.с. 124).

Відповідно до довідки № 1 від 24.11.2014 року за підписом керуючої Узинським відділенням Київського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_29 як співробітниця Узинського відділення Київського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» характеризується позитивно: працювала операціоністом з 18 червня 2010 року, за період роботи зарекомендувала себе як цілеспрямована, відповідальна, дисциплінована, сумлінна та пунктуальна людина, на яку завжди можна покластися, щира, уважна, стримана та морально стійка, поставлені завдання виконувала вчасно, на критику реагувала правильно, користувалась повагою та авторитетом у колективі, завжди готова прийти на допомогу (том 10 а.с. 121).

Також суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, у вчиненні якого ОСОБА_16 щиро розкаялась (цю обставини суд визнає як таку, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання), обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Наведене дає суду підстави призначити ОСОБА_16 покарання за ч. 4 ст. 190 КК України позбавлення у межах санкції вказаної статті.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

При вирішенні цивільного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України). Особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч. 7 ст. 127 КПК України).

ОСОБА_16 визнана судом винуватою у вчиненні шахрайства у великих розмірах у вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Шахрайство, вчинене службовою особою, якщо вона з метою обману чи зловживання довірою зловживала владою або службовим становищем, потрібно кваліфікувати за сукупністю злочинів, передбачених відповідними частинами статей 190 і 364 КК України.

ОСОБА_16 обвинувачення за ст. 364 КК України не пред`являлось. Також орган досудового розслідування не визначав та не доводив, що дії ОСОБА_16 відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового провадження прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному актів, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Також орган досудового розслідування не визначав та не доводив, що дії ОСОБА_16 відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.

Оскільки ОСОБА_16 не пред`являлось обвинувачення у вчиненні шахрайства нею як службовою особою касиром операціоністом АТ КБ «ПриватБанк», або ж привласненні грошових коштів потерпілих шляхом зловживання службовим становищем, підстави для задоволення позовних вимог потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_26 про солідарне стягнення з обвинуваченої та ПАТ КБ «ПриватБанк» матеріальної шкоди відсутні, ці вимоги суд залишає без розгляду. З цих же підстав суд залишає без розгляду позовні вимоги потерпілого ОСОБА_20 про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» 210000 доларів США матеріальної шкоди.

Безумовно діями обвинуваченої ОСОБА_16 потерпілим завдана моральна шкода, тому заявлений потерпілими розмір моральної шкоди суд стягує з обвинуваченої.

Задля забезпечення подальшого виконання рішення у цивільному позові захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалою від 22.12.2014 року слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/18116/14-к, якою накладено арешт на будинок ОСОБА_16 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 (том 10 а.с. 118), скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 128, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_41 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

В строк відбуття покарання обвинуваченою ОСОБА_16 зарахувати строк її попереднього ув`язнення з 22.11.2014 року (з дня затримання) до 10.06.2017 року (до дня звільнення з СІЗО № 7 (м. Васильків) ГУНП в Київській області) на підставі Закону України «По внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 22.11.2014 року до 18.05.2017 року, що становить 1814 днів (4 роки 354 дні) та строк її попереднього ув`язнення з 19.05.2017 року до 10.06.2017 року з розрахунку один день попередньо ув`язнення за один день позбавлення волі, що складає 23 дні, та вважати ОСОБА_16 такою, що відбула призначене покарання.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_20 про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» 210000 доларів США матеріальної шкоди залишити без розгляду. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_16 на користь ОСОБА_20 , який мешкає в АДРЕСА_2 100000 (сто тисяч) грн моральної шкоди.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_22 про солідарне стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_16 1078000 грн матеріальної шкоди залишити без розгляд. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_16 на користь потерпілого ОСОБА_22 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає в АДРЕСА_3 (сто тисяч) грн моральної шкоди.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_24 про солідарне стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_16 1350000 грн матеріальної шкоди залишити без розгляду. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_16 на користь потерпілого ОСОБА_24 , РНОКПП НОМЕР_3 , який мешкає в АДРЕСА_4 (тридцять п`ять тисяч) грн моральної шкоди.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_26 про солідарне стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_16 500000 грн матеріальної шкоди залишити без розгляду. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_16 на користь потерпілої ОСОБА_26 , РНКОПП НОМЕР_4 , яка мешкає в АДРЕСА_5 (п`ятдесят тисяч) грн моральної шкоди.

Речові докази копії розписок від імені ОСОБА_16 про отримання від ОСОБА_24 та ОСОБА_22 грошових коштів, залишити у кримінальній справі.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_42

Судді ОСОБА_43

ОСОБА_44