490/2381/25 15.04.2025
н/п 1-кс/490/1597/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2381/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на речі, вилучені 31.01.2025 в ході складання протоколу добровільної видачі та огляду майна, а саме: банківська картку «А- Банк» № НОМЕР_1 , видану свідком ОСОБА_4 , яка знаходиться в спеціальному експертному пакеті № , у межах кримінального провадження № 0000097 від 31.03.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000097 від 31.03.2025 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню встановлено, що31.03.2025 до слідчого відділу УСБ України в Миколаївські обл. з 2-го відділу ГВЗНД УСБ України в Миколаївській області надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якого 31.03.2025, приблизно о 15:10, місцевий мешканець - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на залізничній дорозі поблизу Кінологічного центру в м. Миколаєва Миколаївської області, діючи на завдання невстановлених представників спецслужб російської федерації, за грошову винагороду вчинив з метою ослаблення держави підпал об`єкту, який має важливе народногосподарське чи оборонне значення, а саме залізничної шафи, в умовах воєнного стану.

31.03.2025 року о 15:25, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, затримано в порядку ст. ст. 208 211, 213 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

31.03.2025 року допитаний в якості свідка по вищевказаному кримінальному провадження ОСОБА_4 дав показання, що в його користуванні знаходилась банківська картка «А-банку» № НОМЕР_1 , на яку надходили грошові кошти, в кількості 8000 грн., а саме 2 рази по 4000 грн. за підпал двох залізничних шаф, при цьому зняття грошових коштів здійснювалось в м. Миколаєві Миколаївської обл.

31.03.2025 під час складання протоколу добровільної видачі та огляду майна ОСОБА_4 видав, а старший слідчий в ОВС СВ УСБ України в Миколаївській області оглянув банківську картку належну «А- Банк» за № НОМЕР_1 .

Посилаючись на те, що вказане майно зберегло на собі сліди вчинення злочину, з метою забезпечення його збереження прокурор просить про накладення арешту.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Як встановлено з матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000097 від 31.03.2025 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

Встановлено, що31.03.2025 до слідчого відділу УСБ України в Миколаївські обл. з 2-го відділу ГВЗНД УСБ України в Миколаївській області надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якого 31.03.2025, приблизно о 15:10, місцевий мешканець - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на залізничній дорозі поблизу Кінологічного центру в м. Миколаєва Миколаївської області, діючи на завдання невстановлених представників спецслужб російської федерації, за грошову винагороду вчинив з метою ослаблення держави підпал об`єкту, який має важливе народногосподарське чи оборонне значення, а саме залізничної шафи, в умовах воєнного стану.

31.03.2025 року о 15:25, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, затримано в порядку ст. ст. 208 211, 213 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

31.03.2025 року допитаний в якості свідка по вищевказаному кримінальному провадження ОСОБА_4 дав показання, що в його користуванні знаходилась банківська картка «А-банку» № НОМЕР_1 , на яку надходили грошові кошти, в кількості 8000 грн., а саме 2 рази по 4000 грн. за підпал двох залізничних шаф, при цьому зняття грошових коштів здійснювалось в м. Миколаєві Миколаївської обл.

31.03.2025 під час складання протоколу добровільної видачі та огляду майна ОСОБА_4 видав, а старший слідчий в ОВС СВ УСБ України в Миколаївській області оглянув банківську картку належну «А- Банк» за № НОМЕР_1 .

31.03.2025 року постановою слідчого вказане майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна забезпечується з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у татті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч.2ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що вищевказане майно є речовим доказом у справі, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить у собі інформацію, яка має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та відповідає критеріям речового доказу з огляду на обставини кримінального провадження, враховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що на нього, має бути накладений арешт з метою забезпечення його збереження та використання його у подальшому як доказ винуватості відповідних осіб.

Виходячи із даних матеріалів кримінального провадження, на цьому етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою виконання завдань кримінального провадження, так як незастосування арешту в даному випадку може призвести до зникнення вказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 31.01.2025 в ході складання протоколу добровільної видачі та огляду майна, а саме на банківська картку «А- Банк» № НОМЕР_1 , видану свідком ОСОБА_4 , яка знаходиться в спеціальному експертному пакеті № .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1