490/4859/25 24.06.2025
н/п 1-кп/490/1418/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/4859/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 12.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горськ Попаснянського району Луганської області, громадянин України, неодружений, має середню спеціальну освіту, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України,

встановив:

Згідно з рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 25.04.2025 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано обмежувальний припис, яким визначено такі заходи тимчасового обмеження його прав строком на 4 місяці: заборона ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_3 ; заборона ОСОБА_2 наближатись на відстань ближче 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_3 ; заборона ОСОБА_2 вести з ОСОБА_3 листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, адреса проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 04.05.2025 ознайомлений під особистий підпис із рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 25.04.2025, яким видано обмежувальний припис щодо останнього, та попереджений про настання кримінальної відповідальності у разі порушення вищевказаного припису.

Проте, 09.06.2025 близько 12:30, ОСОБА_2 , діючи умисно, порушуючи закріплений у Конституції України принцип обов`язковості виконання судових рішень по всій території України, як однієї з основних засад судочинства у країні, як державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, так і громадянами, достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок дотримання обмежувального припису, яким визначено вищезазначені заходи тимчасового обмеження його прав строком на 4 місяці, прийшов до місця проживання ОСОБА_3 , а саме: до квартири АДРЕСА_2 , де став словесно ображати останню, чим, умисно не виконав обмежувальний припис.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, а саме: умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

На виконання вимог ст. 302 КПК України, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 зазначено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_2 , складену за участю захисника ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення; його дії кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Розгляд обвинувального акта здійснюється в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 381, ч. 1 ст. 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання суд ураховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_2 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; судимості не має в порядку ст. 89 КК України; неодружений; повністю визнав свою вину.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість досягти мети виправлення обвинуваченого шляхом призначення покарання у виді пробаційного нагляду у межах, передбачених санкцією ст. 390-1 КК України. Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено; процесуальних витрат немає.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, а саме: DVD-R диск, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. 65, ст. 390-1 КК України, ст. ст. 100, 302, 368, 370, 373, 374, 376, 381 КПК України, суд

ухвалив:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік;

- відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації;

- відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, а саме: DVD-R диск, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 12.06.2025.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1