Справа № 496/2847/25
Провадження № 1-кс/496/884/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, маючого вищу освіту, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України, проходячого військову службу за контрактом, перебуваючого на посаді начальника логістики ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «підполковник», за матеріалами кримінального провадження №0000368 від 07.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням останньої в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 діб із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 170 (сто сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 514 760 гривень.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 30.12.2021 року наказом тимчасово виконуючого обов`язки командувача Військово Морських Сил Збройних Сил України № 360 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено на посаду начальника логістики ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 . Так, ОСОБА_4 при вступі до Збройних Сил України відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», склав Військову присягу на вірність народу України та присягнув бути вірними та відданими українському народові, непохитно стояти на сторожі свободи і незалежності української держави, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та неухильно дотримуватися Конституції та законів України.

Перебуваючи на посаді начальника логістики ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , що відповідно до пункту ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року, на нього, у тому числі, покладено обов`язки додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати негідних вчинків. Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів ОСОБА_4 всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин.

ОСОБА_4 , проходячи службу на посаді начальника логістики ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «підполковник», діючи умисно, з метою власного протиправного збагачення, 06.05.2025 року висловив вимогу начальнику служби ракетно-артилерійського озброєння, логістики ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 щодо необхідності надання йому грошових коштів у сумі 350 доларів США, що станом на 14.05.2025 року згідно офіційного курсу Національного банку України складало 14 525 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення уповноваженими службовими особами Департаменту військової контррозвідки Служби Безпеки України щодо не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за втрату військового майна.

В подальшому, достовірно розуміючи що його дії є протиправними, 14.05.2025 року приблизно об 11 год. 30 хв. заздалегідь домовившись про зустріч, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 (більш точна адреса не зазначається у зв`язку з введенням воєнного стану) з метою одержати неправомірну вигоду, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання раніше висловленої вимоги, отримав від начальника служби ракетно-артилерійського озброєння, логістики ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у розмірі 350 (триста п`ятдесят) доларів США за здійснення впливу на прийняття рішення уповноваженими службовими особами ДВКР СБУ, щодо не притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

Після одержання неправомірної вигоди та проведення першочергових слідчих дій ОСОБА_4 був затриманий правоохоронним органом за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України, а його злочинну діяльність припинено.

Враховуючи вищезазначене, було встановлено достатньо підстав підозрювати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, яке кваліфікується як одержання неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави поєднане з вимаганням - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами досудового розслідування, 14.05.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 14.05.2025 року повідомлено про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом обшуку від 14.05.2025 року за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Великий Дальник, координати: 46.4468219,30.5062062; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним спробам:

-переховуватись від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування даного ризику підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 не може не усвідомлювати імовірність засудження за інкримінованим злочином, передбаченим ч. 3 ст. 369-2 КК України, та призначення йому реальної міри покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, а тому останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що в свою чергу унеможливить виконання завдання кримінального провадження.

-незаконно вливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Даний ризик існує та обґрунтовується тим, що підозрюваному відомі анкетні відомості свідка, тобто особи, яка надала неправомірну вигоду, а тому не виключено, що останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати свідків, в тому числі і шляхом їх залякування або будь яким іншим чином з метою викривлення наданих показів. Крім того, наразі органом досудового розслідування не встановлено повне коло свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження та не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який згідно ч.3 ст. 369-2 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, дає підстави вважати, що останній може переховуватись від суду.

Неможливість застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

Тобто є необхідним застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука чи застава), не здатен забезпечити виконанням підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Враховуючи зібрані в ході досудового розслідування докази та встановлені обставини, вважаємо що наявний виключний випадок, тож сума застави, яку необхідно визначити для виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків має бути визначена у сумі яка перевищує встановлені КПК межі. Також слід врахувати позицію підозрюваного щодо невизнання вини у вчиненні правопорушення. Згідно ч.5 ст. 182 КПК України за доцільне встановити альтернативу запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 170 (сто сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 514 760 гривень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити. Щодо збільшеного розміру застави пояснив, що підозрюваний з січня по травень отримав понад мільйон гривень.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, який заперечував проти клопотання слідчого.

Захисник підозрюваного заперечувала проти клопотання слідчого, посилаючись на письмові заперечення які подала слідчому судді та, крім іншого, звернула увагу суду, що її підзахисний не визнає своєї вини, протокол допиту свідка не відповідає матеріалам справи, ОСОБА_4 ніколи до ОСОБА_7 не звертався, відсутні будь які пояснення гр. ОСОБА_8 , також в допиті ОСОБА_9 фігурує сума 300 доларів США, а в повідомленні про підозру 350 доларів США для вирішення питання з контррозвідкою щодо втрати 1000 патронів до пістолету. Проведено службове розслідування щодо вчинку ОСОБА_10 та прийнято рішення. Її підзахисний в правовому полі буде доводити свою невинуватість. Не достатньо одних припущень, на які вказав прокурор, зазначені в клопотанні ризики не підтверджені, також завищено розмір застави. Просила в клопотанні слідчого відмовити і застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Просила зменшити розмір застави.

Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч.1 ст.276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_4 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений з ОСОБА_11 з 30.10.2013 року (згідно копії свідоцтва про шлюб), має неповнолітніх дітей - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (що підтверджує копія свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ), ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (за копією свідоцтва про народження), однак підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 183 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування. З урахуванням майнового стану підозрюваного, його сім`ї, наявність на утриманні дітей, слідчий суддя доходить висновку про можливість часткового задоволення клопотання слідчого, щодо застосування застави при обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

В рішенні від 20.11.2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб прибрати у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно визначити розмір застави виходячи з тяжкості інкримінованого йому злочину та обставин його вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, його особи та його матеріального становища, тому суд вважає, що розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень є достатнім.

На думку слідчого судді, застава в такому розмірі буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Водночас слідчим суддею відхиляються посилання органу досудового розслідування на позицію підозрюваного щодо невизнання вини у вчиненні правопорушення, оскільки невизнання вини не є підставою необхідності застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді збільшеного розміру застави. Також твердження прокурора щодо отримання підозрюваним понад 1 мільйону гривень доходу з січня по травень місяць спростовується довідкою № 171/1342 від 14.05.2025 року, виданою Вч. А1892. Таким чином, в частині застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 170 (сто сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 514 760 гривень, клопотання підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 14.05.2025 року до 12.07.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Одночасно обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності виконання військової служби;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця служби;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначені в цій ухвалі.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 20.05.2025 року о 16:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1