Справа № 296/2646/25
УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі матеріали клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Луганськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням у якому просив обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 11 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, за фактом, того, що службова особа юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, за попередньою змовою групою осіб, вчиняє дії щодо одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто пропонує.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше лютого 2025 року у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень, а саме в порушення вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та вимог вищезазначених укладених договорів передати в короткострокове користування земельні ділянки, отримавши за це неправомірну вигоду.

З метою реалізації свого умислу, враховуючи що для створення легальності третіх осіб, які будуть здійснювати фактичний обробіток землі, буде необхідно виготовити ряд недостовірних документів, які потребують підпису уповноваженої на ТОВ «Ріал Рент Егрімент» особи ОСОБА_6 не пізніше лютого 2025 року запропонував реалізувати вказаний намір заступнику директора з комерційних питань ТОВ «Ріал Рент Егрімент» ОСОБА_7 , на що останній прийняв пропозицію, вступивши з ним в попередню змову.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , самостійно він не зможуть реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, оскільки виконання таких дій потребувало залучення іншої особи, яка володіє відповідними знайомствами в аграрному секторі на території Житомирської області та допоможе йому реалізувати свій злочинний намір та продовжуючи діяти із прямим умислом, що спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за надання в короткострокове користування земельних ділянок, перебуваючи у невстановленому слідством місці та не пізніше лютого 2025 року, повідомили про свій злочинний намір в.о. директора ДП «Грозинське» ОСОБА_8 , який маючи широке коло знайомих серед аграріїв Житомирської області міг знайти охочих, на що останній погодився, тим самим вступивши з ними в попередню змову.

Так, на початку лютого 2025 року засновник та уповноважена особа ТОВ «Терра РА» (код за ) ОСОБА_9 , зайнявся пошуком вільних земельних масивів на території Житомирської області з метою подальшого їх юридичного оформлення та зайняття підприємницькою діяльністю пов`язаної з вирощуванням зернових культур.

Із зазначеною метою він звернувся до ОСОБА_8 , знаючи, що останній є користувачем великої кількості земельних ділянок на території Житомирської області та має необхідні ділові зв`язки із іншими власниками та користувачами земель сільськогосподарського призначення.

За вказаних обставин у ОСОБА_8 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 . Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у ході телефонної розмови ОСОБА_8 призначив ОСОБА_9 особисту зустріч в приміщенні, розташованому за адресою: місто Житомир, вулиця Велика Бердичівська 118.

07 лютого 2025 року прибувши до визначеного місця, ОСОБА_9 пояснив ОСОБА_8 свої наміри, на що останній висловив пропозицію щодо надання неправомірної вигоди, а саме що у разі надання йому спільно з третіми особами, які володіють правом користування земельними ділянками, грошових коштів, з розрахунку 250 доларів США за 1 гектар землі, то він зможе посприяти в безперешкодному отриманні в користування певної кількості земель на території села Новаки, Коростенського району, Житомирської області, шляхом уникнення участі в проведені аукціону.

ОСОБА_9 вислухавши пропозицію ОСОБА_8 , пообіцяв подумати та розуміючи противоправні дії останнього звернувся із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, 14 лютого 2025 року, перебуваючи в приміщенні, розташованому за адресою: місто Житомир, вулиця Велика Бердичівська 118, під час повторної зустрічі між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , останній діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 висловив пропозицію щодо надання неправомірної вигоди за користування земельними ділянками, без відповідних документів у сумі 10 000 гривень за 1 гектар землі, на що ОСОБА_9 , будучи залученим до конфіденційного співробітництва у межах кримінального провадження, усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_8 погодився на його пропозицію.

Також, 27 лютого 2025 року, перебуваючи в приміщенні АЗС «UPG», розташованому за адресою: місто Житомир, проспект Незалежності 29 в ході особистої зустрічі ОСОБА_9 з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , останні висловили пропозицію щодо надання неправомірної вигоди за користування земельними ділянками, без відповідних документів, шляхом передачі грошових коштів ОСОБА_6 у сумі 9000 гривень за 1 гектар земельних ділянок, на що ОСОБА_9 , будучи залученим до конфіденційного співробітництва у межах кримінального провадження, усвідомлюючи незаконність дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 погодився на їх пропозицію.

11 березня 2025 року о 13 годні 55 хвилин перебуваючи у приміщенні АЗС «UPG», розташованому за адресою: місто Житомир, проспект Незалежності 29, ОСОБА_9 , на виконання попередньо спільно висунутої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пропозиції надав ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1 400 000 грн.

Таким чином ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень у сумі 1 400 000 гривень.

Так, 11 березня 2025 року СУ ГУНП в Житомирській області о 14 год. 02 хв., у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

У подальшому, 12 березня 2025 року у відповідності до вимог ст.ст.276-278, 481 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України, а саме в одержані службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в засіданні суду клопотання підтримав та просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи, зокрема, на тяжкість злочину та наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те, що ризики не знайшли свого підтвердження. ОСОБА_6 раніше не судимий, має на утриманні батька, двох дітей та дружину, яка не працює. Підозрюваний самостійно віддав всі речі та документи на вимогу працівникам органу досудового розслідування. Захисник повідомив, що ОСОБА_6 має ряд хронічних захворювань. Просив застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника. Вказав, що проживає у м. Пятихатки, Дніпропетровської області. Там знаходиться його службова квартира. Повідомив, що працює у ТОВ «Зерноагро» виконавчим директором. Зазначив, що не має можливості впливати на посадових осіб, оскільки перебуває в іншому місці. Ризики вважає перевищеними. Просив застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід у вигляді застави. Має місячний заробіток приблизно 60000,00 грн.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 12 березня 2025 року у відповідності до вимог ст.ст.276-278, 481 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.

З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-4 КК України, що підтверджується доказами.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи ризики, на які зсилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від органів досудового розсілудвання та суду не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

За вказаних обставин ризик, визначений п. 1. ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення доведено, однак слідчий суддя звертає увагу на стримуючі фактори та характеризуючі дані підозрюваного, а саме: стан здоров`я, наявність постійного місця проживання; сталі соціальні зв`язки; наявність сім`ї та постійного місця роботи, які певною мірою спонукають підозрюваного до належної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування доведено, що ОСОБА_6 займаючи посаду заступника директора з регіонального розвитку ТОВ «Ріал Рент Егрімент» безпосередньо має доступ до документації товариства, може вчиняти інші правочини від його імені, а тому може знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується обставинами вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд бере до уваги, що являючись заступником з регіонального розвитку ТОВ «Ріал Рент Егрімент» ОСОБА_6 може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, у т.ч. із числа посадових осіб ТОВ «Ріал Рент Егрімент», ТОВ «Державний банк України», які ще не були допитані в якості свідків у кримінальному провадженні, а також осіб, які безпосередньо можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, що підтверджує ризик визначений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є громадянином України, уродженцем міста Луганськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, має постійне місце роботи, міцні соціальні зв`язки, стан здоров"я, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч.1 ст.182 КПК України).

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлені обставини справи, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді застави відповідає особі підозрюваному, буде співмірним з існуючими ризиками.

При цьому, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи розмір завданої майнової шкоди, встановлені ризики, суд вважає, що застава у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176, 178, 179, 182, 184, 193, 194, 196, 197,309,372,376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, яка має бути внесена не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу як підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.

Розмір застави визначити у межах 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний фактично проживає (Дніпропетровська область, м.Пятихатки) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Строк дії визначених обов`язків до 11.05.2025р.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 17.03.2025 о 14 год. 00 хв

Слідчий суддя ОСОБА_1