ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро кримінальне провадження №0000306 від 30 грудня 2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Троїцьке, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 07.02.2023 р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки, за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, 75 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника-адвоката - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У обвинуваченого ОСОБА_3 в невстановлений час та місці, не пізніше 14:00 год., 30.12.2024 виник злочинний умисел спрямований на придбання вибухового пристрою та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 у невстановлений час та місці, але не пізніше 14:00 год., 30.12.2024 у невстановлений спосіб, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему» (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених нітронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622; з: змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292), придбав інструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної гранати, осколкову, наступальну ручну гранату типу РГД-5, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії вибухових речовин, а також, уніфікований запал ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії бойових припасів, визначивши їх для себе, як складовими осколкової, наступальної ручної гранати типу РГД-5.

В подальшому ОСОБА_3 діючи умисно, продовжуючи реалізацію свого умислу на незаконне поводження зі зброєю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, придбавши у невстановлений час (але не пізніше 14:00 год, 30.12.2024), місці та спосіб споряджений корпус гучної гранати, осколкову, наступальну ручну гранату типу РГД-5, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії вибухових речовин, а також, уніфікований запал ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, діючи без передбаченого законом дозволу переніс зазначену вибухову речовину та вибуховий пристрій до будинку АДРЕСА_2 .

В подальшому, 30.12.2024 у період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилин слідчим Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , було проведено огляд кухонної кімнати, яка перебуває у спільному користуванні мешканців гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено:конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РДГ-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин;уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у придбанні та носінні вибухового пристрою та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У судовому засіданні при допиті обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину у вчиненому злочині не визнав та повідомив суду, що 30.12.2024 року прибувши додому за адресою АДРЕСА_2 , з 10.00 годин ранку і до вечора вживав алкогольні напої. Потім ОСОБА_3 побачив на кріслі гранату, але запалу від неї не побачив. ОСОБА_3 взяв гранату і почав кричати, побачив ОСОБА_7 , якій сказав, щоб займалася цією гранатою та пішов на вулицю. Зазначив суду, що йому невідомо яким чином граната потрапила у гуртожиток, де він проживав, вважає, що свідки його обмовляють через те, що він зловживає алкогольними напоями, раніше вживав наркотичні засоби і порушував правила проживання у гуртожитку.

Незважаючи на невизнання своєї провини ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, винність ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України підтверджується безпосередньо дослідженими судом наступними доказами.

Так, свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що 30.12.2024 року у денний час в гуртожитку ОСОБА_8 вживав алкогольні напої і наркотичні засоби. Перебуваючи у стані сп`яніння ОСОБА_3 , тримаючи в руках гранату, підійшов до ОСОБА_7 і став висловлювати погрози підірвати себе і всіх інших, хто знаходиться в гуртожитку по АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_3 кинув якийсь предмет на диван, який знаходився в холі гуртожитку та покинув приміщення гуртожитку. ОСОБА_7 разом з сусідкої побачили, що на дивані лежала граната темно-зеленого кольору разом з запалом і одразу викликали співробітників поліції.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що мешкає в гуртожитку та 30.12.2024 року перебувала у себе в кімнаті і почула крик. Коли ОСОБА_9 вийшла з кімнати, їй ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_3 погрожував всіх підірвати і побачила, що на дивані в холі гуртожитку, лежить граната темно-зеленого кольору і запал від неї. Свідок ОСОБА_9 також повідомила, що ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями та порушую правила суспільного проживання у гуртожитку .

На підтвердження події вчинення кримінального правопорушення та винуватості ОСОБА_3 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні наступні докази, а саме:

- протоколом огляду від 30.12.2024 року з фототаблицею до нього, згідно якого в ході огляду приміщення загальної кухні, розташованої на п`ятому поверсі гуртожитку у буд. АДРЕСА_2 виявлено та вилучено 1 стрічку зі слідами папілярних ліній, корпус гранати, запал УЗРГМ. Огляд було проведено на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2025 року, з аналізу якої слідує, що слідчому було надано дозвіл на проведення огляду кухонного приміщення в гуртожитку, розташованого за адресою : м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 4, з метою вилучення спорядженого корпусу ручної, осколкової, наступальної гранати РГД 5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, який поміщено по с/п з биркою №L55844581; уніфікованого запалу ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ 2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, який поміщено до пакету №L55844582.

Згідно висновку судової вибухово технічної експертизи №СЕ-19/104-24/52418-ВТХ від 31.12.2024, надані на дослідження об`єкти являються конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД 5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; уніфікованим запалом ручних гранат модернізований типу УЗРГМ 2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин.

Згідно висновку судової трасологічної експертизи за спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» №СЕ-19/104-24/52428-Д від 31.12.2024 слід пальця руки розмірами 38х16 мм, від копійований на липку стрічку розмірами 48х22 мм, вилучений : в ході проведення огляду місця події за адресою : м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 4, придатний для ідентифікації за ним особи.

Слід пальця руки розмірами 38х16 мм, від копійований на липку стрічку розмірами 48х22 мм, вилучений : в ході проведення огляду місця події за адресою : м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 4, залишений відповідно безіменним пальцем лівої руки особи,Ю дактилокарта якої заповнена на і`мя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку судової вибухово технічної експертизи №СЕ-19/104-25/2916-ВТХ від 22.01.2025, надані на дослідження об`єкти являються :

- конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД 5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин;

- уніфікованим запалом ручних гранат модернізований типу УЗРГМ 2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв.

У поєднанні штатним способом (за допомогою різьбового з`єднання) надані на дослідження предмети утворюють осколкову наступальну ручну гранату типу РГД 5, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд прийшов до висновку що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України доведена і суд кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та носіння вибухового пристрою та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Невизнання своєї провини обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України суд сприймає як намагання ухилитися від кримінальної відповідальності, та відноситься до показів обвинуваченого критично, оскільки його показання спростовуються сукупністю дослідженим судом доказів протоколом огляду, показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , висновком вибухо - технічної експертизи.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даними про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, а саме те, що ОСОБА_3 розумів наслідки своїх протиправних дій, їх умисний характер, суспільну небезпечність, відсутність будь якого каяття з боку обвинуваченого, враховуючи особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, на утриманні нікого не має, не є інвалідом, наявність обставини, що пом`якшує покарання не встановлено, обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах санкції частини 1 статті 263 КК України, яке буде необхідним для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023 року був засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. 75 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки, та в період іспитового строку скоїв новий злочин, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідним призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

У відповідності до ст. 71 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023 року у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців, остаточно визначив до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на шість років і шість місяців.

Строк відбуття ОСОБА_3 рахувати з 30.12.2024 року залишив незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави кошти, витрачені на проведення експертизи у розмірі - 1514,56 гривень, 1193, 85 гривень, 1514,56 гривень.

Речовий доказ - сліди п/в, які відкопійовані на 1 л/с та поміщено до паперового конверту, який міститься в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1