Справа № 355/1842/25
Провадження № 1-кс/355/355/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

28 серпня 2025 року слідчий суддя Баришіського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001651 від 25 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

УСТАНОВИВ:

27 серпня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшло клопотання про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001651 від 25 серпня 2025 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.2025 близько 13 години 50 хвилин, за адресою: Київська область, Броварський район, село Перемога, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (житель АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп?яніння) рухаючись в с. Перемога по вул. Київська поруч із будинком 69 на велосипеді в напрямку до м. Прилуки зі слів свідків хаотично змінював напрямок руху та раптово здійснив виїзд на зустрічну смугу де відбулось зіткнення із автомобілем ВАЗ 21723 н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жит. АДРЕСА_2 , тверезий) який рухався в напрямку м. Київ. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, ЗЧМТ, перелом лівої стегнової кістки та був госпіталізований до КНП «Броварська БКЛ».

У ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21723», з реєстраційним номером НОМЕР_1 було вилучено та направлено на зберігання на територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Милославська 2-А.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії

НОМЕР_2 автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21723», з реєстраційним номером НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Також автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21723», з реєстраційним номером НОМЕР_1 є засобом вчинення кримінального правопорушення, на кузові якого наявні сліди його вчинення, які є доказом вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тобто мають значення речового доказу. Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначений транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та не застосування заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на таке майно, може призвести до його відчуження, знищення, перетворення або зміни.

25 серпня 2025 року слідчим в ході досудового розслідування винесено постанову про визнання автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21723», з реєстраційним номером НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні.

Окрім того, 25 серпня 2025 року постановою слідчого призначено судову інженерно-технічну експертизу, з метою з`ясування технічного стану системи робочого гальма, рульового керування та елементів підвіски автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21723», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , об`єктивність проведення якої полягає у збереженні стану, в якому знаходився вказаний автомобіль на момент вчинення злочину та відразу після нього.

У зв`язку із викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно. Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження необхідне для забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення судових експертиз в рамках розслідування даного кримінального провадження.

Таким чином, вищевказане майно є доказами кримінального правопорушення та його арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення всіх необхідних слідчих дій та судових експертиз для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та прийняття законного рішення на виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.

Вказані відомості внесені до ЄРДР під номером №0001651 від 25 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Проведення досудового розслідування доручено слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Старшим слідчим слідчої групи визнано ОСОБА_7 .

Постановою від 25.08.2025 року визначено групу прокурорів, що здійснюватимуть повноваження прокурора у даному кримінальному провадженню: начальника Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_10 , прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 .

Старшим прокурором групи прокурорів визначено прокурора Баришівського окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Прокурор Баришівського окружної прокуратури Київської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутність прокурора.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 171 КПК України для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом.

Водночас, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України. До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.Також положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Отже, з аналізу зазначених норм КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя має встановити:

1) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна;

2) таке майно, відноситься до виду майна, на яке можна накладати арешт та перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати арешт;

3)таке майно відповідає ознакам речовим доказом;

4)за допомогою арешту можливо досягнути завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням;

5)наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

З урахуванням вказаного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя, встановлюючи наявність зазначених вище обставин, приходить до таких висновків.

Як зазначалося вище, арешт з метою збереження речового доказу може накладатися на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи.

Обмежень чи заборон щодо накладення на таке майно арешту слідчим суддею не встановлено. З огляду зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що відповідне майно може бути арештоване з метою, вказаною у клопотанні.

Як зазначалося вище, арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З досліджених матеріалів долучених до клопотання, наявні достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучено - автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21723», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , є доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а її арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення всіх необхідних слідчих дій та судових експертиз для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та прийняття законного рішення у відповідності до положень ст. 2 КПК України, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

Відповідно до статті 174 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.131,132,170,171 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001651 від 25 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21723», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , із забороною користування, відчуження та розпоряджання вказаним майном до моменту прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Дозволити слідчому, прокурору використовувати дане майно під час проведення слідчих дій.

Контроль за виконанням покласти на Баришівський відділу Броварської окружної прокуратури Київської області.

Копію ухвали надіслати прокурору та іншим зацікавленим особам.

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1