Справа № 351/637/25 Номер провадження №1-кс/351/164/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Снятин

Слідчий суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження № 0000067 від 21.04.2025 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвисоке Снятинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого мийником у ФОП ОСОБА_7 , одруженого, має на утриманні 4 малолітніх дітей, не є інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2025 до слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

У клопотанні слідчого зазначено, що в провадженні слідчого відділення ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження № 0000067 від 21.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.04.2025 о 08:00 год. інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_8 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_9 заступили на добове чергування у складі СРПП відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Цього ж дня, 21.04.2025 о 16:45 год. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в АДРЕСА_1 зять дебоширить, вибиває двері, чути крики та стукіт, біля заявника маленька дитина. Зазначене повідомлення зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області № 2046 від 21.04.2025, для реагування передано на розгляд екіпажу патрульної поліції в складі поліцейських ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Отримавши вказане повідомлення, приблизно о 16:54 год. поліцейські прибули на місце події, а саме до господарства, розташованого по АДРЕСА_1 , на подвір`ї якого в той час знаходилися особи, які проживають за вказаною адресою, а також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час спілкування зі ОСОБА_6 , останній поводився агресивно, розмахував перед собою руками, демонстративно зняв із себе футболку, на зауваження поліцейських щодо припинення конфлікту не реагував.

З метою попередження настання негативних наслідків, які могли виникнути для сторін конфлікту, поліцейські ОСОБА_9 та ОСОБА_8 намагалися припинити протиправні дії ОСОБА_6 , проте він заспокоюватися не хотів.

У подальшому ОСОБА_6 вчинив сутичку з працівниками поліції, під час якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу, а саме поліцейським відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, який має спеціальне звання лейтенант поліції та виконує службові обов`язки з охорони публічного порядку, перебуває у форменому одязі поліцейського, маючи на меті умисно спричинити йому тілесні ушкодження, у ході сутички схопив ОСОБА_8 руками за шию, стискав шию зусиллям рук та утримував шию працівника поліції своїми руками, тобто вчинив насильство щодо працівника правоохоронного органу, внаслідок чого умисно наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді саден шиї.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив умисні дії, що виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У клопотанні слідчого ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів з правом внесення застави.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

У судовому засіданні з досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що 21.04.2025 до ЄРДР за № 0000067 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

22.04.2025 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та цього ж дня вручено останньому.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.04.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 22.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.04.2025;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 22.04.2025;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_14 від 22.04.2025;

- копіями відеозаписів з нагрудних камер поліцейського СРПП відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції ОСОБА_9 та інспектора СРПП відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 ;

- копіями відеозаписів з відеореєстратора зі службового автомобіля марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 22.04.2025.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з яким факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з клопотання слідчого, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , а саме:

- можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), про що свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину;

- можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) шляхом вмовляння або примушування їх до зміни своїх показань, про що свідчить той факт, що свідки станом на даний час, враховуючи принцип безпосередності, не надавали безпосередньо суду свої показання і є родичами підозрюваного, відносно яких він може вчиняти насильницькі дії чи психологічний тиск;

- можливість вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), про що свідчить те, що ОСОБА_6 схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади і може надалі продовжувати вчиняти протиправні дії, оскільки останній впродовж п`яти років притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 173, 183 КУпАП, при цьому не зважаючи на призначене йому покарання у виді штрафу, ОСОБА_6 жоден з них не сплатив. Зокрема необхідно враховувати той факт, що працівники поліції, реагуючи на повідомлення, яке надійшло о 16 год. 45 хв. на лінію «102» від ОСОБА_10 , прибули до вищезазначеного господарства у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство, яке виражалось у висловлюванні образливих слів, приниженням честі і гідності та погрозою фізичною розправою.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з прокурором у тому, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку слідчого судді, прокурором правильно наведені підстави вважати, що наявні ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як зазначалося вище, на переконання слідчого судді, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів.

Однак, на думку слідчого судді, навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного слідчим запобіжного заходу, а тому при вирішенні клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні; його вік та стан здоров`я; репутацію підозрюваного, який раніше не судимий; майновий стан підозрюваного, який офіційно працевлаштований, а отже має постійний та стабільний дохід; сімейний стан підозрюваного, який одружений, має на утриманні 4 малолітніх дітей та дружину, яка не працює у зв`язку з доглядом за дітьми, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, що в сукупності дає слідчому судді підстави вважати, що застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Свої доводи прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину проти працівників правоохоронного органу, а це, в свою чергу, вказує на можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Однак, сама по собі тяжкість вчиненого злочину, в якому підозрюється особа, на переконання слідчого судді, не є достатньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, без урахування інших обставин кримінального провадження, особи підозрюваного та його поведінки під час розслідування кримінального правопорушення.

Інші доводи прокурора також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, і який, в свою чергу, є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування. На думку слідчого судді, підозрюваний не є особою, яку потрібно ізолювати від суспільства на даній стадії досудового розслідування для забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, санкція якої передбачає максимальне покарання до п`яти років позбавлення волі.

Отже, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 можливо лише виключно за умов, визначених п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Проте, під час розгляду цього клопотання слідчому судді не надані будь-які відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування чи суду або перешкоджав кримінальному провадженню, або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а матеріали клопотання таких даних не містять.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вчинення злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, взагалі не можливе, адже підстави, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, відсутні.

Отже, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України і навіть при обґрунтованій підозрі та існуванні вищезазначених ризиків, слідчий суддя вважає, що, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, прокурором не обґрунтована у клопотанні та не доведена в судовому засіданні неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту.

На переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, запобіжний захід застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, а також здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне також покласти на ОСОБА_6 обов`язки, необхідність яких була доведена прокурором, строком на 60 днів, а саме:

- прибувати за першою вимогою до слідчого СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора або суду;

- не відлучатися за межі Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або роботи.

Керуючись ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , щоденно у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту протягом 60 днів з дня постановлення ухвали, тобто по 21 червня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів, а саме: по 21 червня 2025 року включно, наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора або суду;

- не відлучатися за межі Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або роботи.

Електронний засіб контролю до підозрюваного ОСОБА_6 не застосовувати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, на якого покласти організацію контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 під час дії у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_15