Справа №232/1378/12
Провадження №1-о/127/12/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні заяви засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 за нововиявленими обставинами (справа № 232/1378/12),

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників засудженого ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється розгляд заяви засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року за нововиявленими обставинами (справа № 232/1378/12).

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , заявила клопотання про зупинення виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 яке мотивоване тим, що ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання - шизоафективний розлад (F 25 згідно Міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду) та страждав на нього в період коли були вчинені інкриміновані йому дії (з 28.12.2007 по березень 2008). З цим діагнозом ОСОБА_3 перебуває під спостереженням лікаря-психіатра диспансерного відділення Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, звертався за медичною допомогою до Державної установи "Інститут судової психіатрії МОЗ України", що підтверджується відповідними медичними документами, та на даний час продовжує лікування, приймає медичні препарати. На час набрання вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 законної сили та оголошення у розшук ОСОБА_3 , про цей діагноз не було відомо ні суду, ні стороні захисту і відповідні докази сторона захисту раніше подати не могла. Крім того, в цій кримінальній справі наявна постанова судді судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.07.2016 (справа № 5- 5010 ск 16), якою вже зупинялося виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 та ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 23.06.2016, за станом здоров`я ОСОБА_3 . З 28.07.2016 по 25.07.2019 (майже три роки) виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 було зупинено за постановою суду. Негативні наслідки відсутні, таке рішення суду дало можливість, без позбавлення волі, ОСОБА_3 отримувати медичну допомогу. В усіх судових засіданнях він особисто приймав участь. Будь-які порушення з боку ОСОБА_3 відсутні. Також встановлений ОСОБА_3 діагноз шизоафективний розлад, зазначений у п. 5 розділу VI Переліку хвороб та є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання (додаток 13 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним наказом Мін`юсту України та МОЗ України від 15,08.2014 № 1348/5/572). Таким чином, в разі виконання вироку суду і поміщення психічно хворого ОСОБА_3 до місць позбавлення волі, він вподальшому буде звільнений від відбування покарання. Але це буде стрес для психічнохворої людини, бо в разі затримання він буде поміщений до загальної камери та психічно хворий ОСОБА_3 , після взяття під варту, потрапить до загальної камери в умови, які самі по собі виключають надання повноцінного медичного психічного лікування, так як в штаті установ виконання покарань відсутні психіатри. Засуджений ОСОБА_3 в силу наявного у нього психічного розладу нездатний до раціональних суджень, не може вірно сприймати оточуючу обстановку і приймати правильні, адекватні ситуації рішення. Отже, відмова в зупиненні виконання вироку в цьому випадку призведе до того, що ОСОБА_3 , який страждає на тяжке психічне захворювання і за своїм психічним станом нездатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, потрапить до місць позбавлення волі. Таким чином перебування на волі ОСОБА_3 хворого на шизофренію, не буде мати негативних наслідків для учасників справи та померлого потерпілого. Зупинивши виконання вироку, суд не допустить порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів засудженого ОСОБА_3 , однак такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення, а отже засуджений ОСОБА_3 має право на справедливий та змагальний розгляд цього клопотання. Право особи на справедливий судовий розгляд забезпечується і конкретизується, зокрема, через право на мотивоване судове рішення, що також відображається у практиці ЄСПЛ. Вважає, що зупинення виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 в цій справі, будучи тимчасовим заходом, завдасть меншої шкоди засудженому психічно хворому ОСОБА_3 у порівнянні із очевидними негативними наслідками потрапляння психічно хворої особи до місць позбавлення волі. Просила задовольнити клопотання про зупинення виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 до закінчення його перегляду за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 підтримала клопотання про зупинення виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 до закінчення його перегляду за нововиявленими обставинами, просила його задовольнити, враховуючи стан здоров`я психічно хворого ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні в межах розгляду клопотання сторони захисту про зупинення виконання вироку експерт ОСОБА_7 пояснив, що проводив судово - психіатричну експертизу ОСОБА_3 та було надано висновок №115 від 20.08.2020. При проведенні експертизи було встановлено, що ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання - шизоафективний розлад (F 25 згідно Міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду) та страждав на нього в період коли були вчинені інкриміновані йому дії (з 28.12.2007 по березень 2008). Психічні розлади виражені у ОСОБА_3 в такому ступені, що вони не дозволяли йому під час, коли були скоєні інкриміновані йому дії, та не дозволяють йому зараз усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах. В силу наявного у нього психічного розладу нездатний до раціональних суджень, не може вірно сприймати оточуючу обстановку і приймати адекватні рішення. При проведенні експертизи досліджували і надані медичні документи і пацієнта. Ознаки хвороби у нього яскраво виражені та важкі, хвороба належить до тяжких психічних розладів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 (справа № 232/1378/12), зокрема ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією всього належного йому майна. До набрання вироком законної сили, запобіжний захід залишено підписку про невиїзд. Початок строку відбуття покарання ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання. Вирішено питання цивільного позову та процесуальних витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23.06.2016, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014, залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.07.2019 наведені судові рішення залишено без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2021 відкрито провадження за заявою засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 за нововиявленими обставинами.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява №32053/13) констатував, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та повинні відображати баланс між реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Відповідно до п. 42 рішення у справі «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) Суд вказує, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Окрім того, як зазначив Європейський суд з прав людини - повага до принципу верховенства права та поняття справедливого судового розгляду вимагає, щоб усі підстави застосування зворотної сили закону аналізувалися з особливою пильністю (рішення ЄСПЛ у справі Zielinski and Pradal & Gonzalez and Others v. France).

На даний час, відповідно до матеріалів справи, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 не виконується. ОСОБА_3 призначене йому покарання не відбуває.

Разом з тим, як вказала захисник засудженого, виконання вироку на даний час може потягти за собою для засудженого ОСОБА_3 тяжкі наслідки, оскільки ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання - шизоафективний розлад і за своїм психічним станом нездатний усвідомлювати свої дії та керувати ними та потрапивши до місць позбавлення волі, не зможе отримувати повноцінного медичного лікування, в зв`язку з чим може наражати на небезпеку себе та оточуючих. При цьому, захисники вказали на те, що обставини, на які посилаються заявники як на нововиявлені, обґрунтовуються належними та допустимими доказами, відтак, сама заява, на їх думку, є обґрунтованою, а її розгляду перешкоджає лише неявка засудженого.

Крім того, суд звертає увагу, що норми Кримінального процесуального кодексу України не встановлюють переліку підстав, за яких суду надається право зупинити виконання вироку, перегляд якого є предметом заяви за нововиявленими обставинами. Тобто, в даному випадку, законодавець уповноважив суд в кожному конкретному випадку оцінювати наявність чи відсутність підстав для такого зупинення, здійснювати їх оцінку та приймати рішення щодо них, хоч і на власний, проте, на обґрунтований розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 466 КПК України суд своєю ухвалою має право зупинити виконання судового рішення, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, до закінчення перегляду.

Таким чином, зважаючи на ту обставину, що вироком, заяву про перегляд якого за нововиявленими обставинами подано до суду, ОСОБА_3 засуджений до реальної міри покаранняу виді позбавлення волі, вказаний вирок набрав законної, а стороною захисту ставиться питання про зупинення виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 до закінчення його перегляду за нововиявленими обставинами, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_3 , з метою недопущення порушення чи обмеження конституційних прав засудженого, суд вважає за доцільне відповідно до ч. 3 ст. 466 КПК України зупинити виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014, до закінчення перегляду.

Керуючись ст.ст. 369-372, 466 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зупинення виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 - задовольнити.

Виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 (справа № 232/1378/12) в частині засудження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років - зупинити до закінчення перегляду вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року за нововиявленими обставинами (справа № 232/1378/12).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя