У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2025 року, якою щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.09.2025 року включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)

підозрюваний: ОСОБА_7 ,

захисник: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

захисник: ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисники просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід ніж взяття під варту, або тримання під вартою з визначенням застави, у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.09.2025 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Захисники вважають, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначають, що клопотання подано з порушенням правил підсудності.

Стверджують, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення є необгрунтованою, існуючі докази це переважно рапорти, які не є допустимими доказами у розумінні ст. 84 КПК України, а показання свідка ОСОБА_9 не містять конкретної інформації про ОСОБА_7 , що свідчить про необґрунтованість підозри.

Також вважають, що фактичні обставини справи свідчать про можливу провокацію злочину з боку правоохоронних органів, так як ОСОБА_7 залучено на етапі фактичного завершення подій, і, орган досудового розслідування не довів, що ОСОБА_7 мав схильність до вчинення злочинів до початку контролю.

Зазначають, що ризики, зазначені у клопотанні слідчого, є формальними, не доведеними та базуються лише на припущеннях.

На думку захисників, ухвалюючи рішення слідчий суддя не врахував відомості щодо особи ОСОБА_7 , який раніше не судимий, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, стан здоров`я є незадовільним.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000010, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

12.04.2025 р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

14.04.2025 р. ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва, підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 10.06.2025 р. без визначення розміру застави.

03.06.2025 перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 своєю постановою продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 11.02.2025 до 3 місяців, тобто до 12.07.2025.

Слідчий суддя в ухвалі від 09.06.2025 продовжила строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 , до 12.07.2025.

Слідчий суддя у своїй ухвалі від 08.07.2025 продовжила строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 11.02.2025 до п`яти місяців, тобто до 12.09.2025 включно.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , тяжкістю кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Строки тримання під вартою відносно підозрюваного закінчуються, проте, завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні у вказаний строк неможливо оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, характер та обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не відпали, необхідності виконання органом досудового розслідування ряду слідчих та процесуальних дій, та дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту матеріалів судового провадження, Слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000010, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

12.04.2025 р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

14.04.2025 р. ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва, підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 10.06.2025 р. без визначення розміру застави.

03.06.2025 перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 своєю постановою продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 11.02.2025 до 3 місяців, тобто до 12.07.2025.

Слідчий суддя в ухвалі від 09.06.2025 продовжила строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 , до 12.07.2025.

Слідчий суддя у своїй ухвалі від 08.07.2025 продовжила строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 11.02.2025 до п`яти місяців, тобто до 12.09.2025 включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особисто свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 183, 197, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Матеріали кримінального провадження також містять відомості, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме не зменшився ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання винуватим, підозрюваний може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що наявний ризик незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного, з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного. ОСОБА_7 обізнаний із суттєвими деталями провадження, має можливість впливати на показання цих осіб, зокрема шляхом узгодження позицій, схиляння до дачі неправдивих свідчень або відмови від показань, що здатне перешкодити встановленню істини у справі.

Наявним є також і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки інкримінований ОСОБА_7 злочин пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин, при цьому підозрюваний обізнаний із масштабами, характером і напрямком збуту, у тому числі щодо потенційного розповсюдження серед військовослужбовців Збройних Сил України, що створює реальну загрозу суспільній безпеці в умовах воєнного стану. Такі дії свідчать про високий рівень суспільної небезпеки особи, її стійку кримінальну мотивацію, а отже про ризик продовження злочинної діяльності або вчинення інших кримінальних правопорушень у разі перебування на волі, в тому числі з метою впливу на інших учасників провадження або уникнення відповідальності, кримінальне правопорушення було припинено не з власної волі підозрюваного, а працівниками правоохоронних органів.

Як вбачається з матеріалів провадження, стороною обвинувачення як у клопотанні, так і в суді першої інстанції вмотивовано доведено, що на теперішній час неможливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, так як потрібно ще виконати великий обсяг слідчих дій, а саме потрібно виконання вимог ст. 290 КПК України, пов`язаних із відкриттям матеріалів стороні захисту. Також триває аналіз інформації з мобільних пристроїв, які вилучено, та очікується отримання результатів експертиз, які мають суттєве значення для формування доказової бази.

А тому, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його суспільну небезпечність, встановлені ризики, а також наведені вище обставини, подальше тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

За такого твердження апелянтів, що враховуючи відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та соціальні зв`язки, то до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не є слушними.

Щодо твердження захисників про незадовільний стан здоров`я підозрюваного, то слід зазначити, що в умовах тримання в СІЗО може надаватись медична допомога, підозрювані, обвинувачені не позбавлені можливості отримувати належне лікування своїх захворювань.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про попередне увязнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Щодо доводів захисників про відсутність у Заводського районного суду м. Миколаєва повноважень на розгляд клопотання слідчого, то слід зазначити, що з матеріалів провадження вбачається, що відповідно до постанови прокурора від 11.02.2025р. підслідність кримінального провадження № 0000010 визначено за другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі. На підставі наказу директора Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі № 63 від 22.06.2023 р. тимчасовим місцем дислокації зазначеного відділу визначено будівлю за адресою: м. Миколаїв, вул. Гарнізонна, 13.

Вищевказане свідчить про належність поданого слідчим клопотання до юрисдикції Заводського районного суду м. Миколаєва, а тому доводи захисника щодо порушення правил територіальної підсудності є безпідставними.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на цій стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження, про які йдеться в апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2025 року, щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законно сили з моменту ї проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: