Справа 556/546/23
Номер провадження 1-кп/556/33/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 18

25.06.2025

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

державного обвинувача ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець в залі судових засідань Володимирецького районного суду Рівненської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000097 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано- Франківської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, фізичної особи-підприємця, з вищою освітою,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2022 року близько 15 години на території бази відпочинку «Холодок», розташованої на березі озера Біле поблизу с.Рудка Вараського району Рівненської області ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, справляв природні потреби біля входу у кунг, пристосований для відпочинку людей. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, знаходячись біля вказаного кунга, зробила зауваження ОСОБА_8 , на що він, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, незважаючи на похилий вік ОСОБА_10 , умисно кулаком наніс їй один удар в голову, внаслідок чого потерпіла, не втримавши рівноваги, впала на підлогу в середину кунга.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, відразу зайшов у середину кунга, де умисно наніс ногами декілька ударів по тулубу та по іншим частинам тіла ОСОБА_10 , яка продовжувала лежати на підлозі.

У той же час присутня у кунзі дочка ОСОБА_10 , ОСОБА_7 зробила зауваження ОСОБА_8 , після чого він підійшов до ОСОБА_7 та, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно наніс їй один удар кулаком в обличчя, від чого потерпіла, не втримавши рівноваги, впала на ліжко.

Під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_8 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження:

-закриту тупу травму грудей у вигляді закритих подвійних уламкових переломів 7, 8, 9-го правих ребер з розташованим в їх проекції просторим синцем по правій передньо-боковій поверхні грудей та крововиливами в підлягаючі м`які тканини, переломів 1-5 ребер зліва по навколохребтовій лінії, переломів 1, 3 ребер справа по лопатковим лініям, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень;

-синці у правій лобно-скроневій ділянці, в ділянці внутрішнього кута правою ока, на повіках лівого ока з крововиливом в білкову оболонку лівого очного яблука, на правій половині нижньої губи з крововиливом в її слизову оболонку, що спричинило черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, які відносять до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

-чисельні дрібні синці на руках (по передній поверхні нижньої третини правого плеча (1), по задній поверхні правого передпліччя у його середній та нижній третинах (8), по внутрішній та передній поверхнях лівого плеча у його середній третині (6), синці по задній поверхні правого плеча, по зовнішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, на тильній поверхні правої кисті, по зовнішній поверхні лівого плеча у його верхній третині, лівого плеча у середній третині із садном на його фоні, по передній поверхні середньої третини лівого передпліччя, по задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу, на лівій боковій поверхні грудей, на лівій половині спини, на правій задньо- боковій поверхні грудей, у тазовій ділянці зліва, в ділянці стегон, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_8 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин правової половини обличчя, які відносять до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

Крім того ОСОБА_8 , під час вчинення хуліганства, 18 червня 2022 року близько 15 години на території бази відпочинку «Холодок», розташованої на березі озера Біле поблизу с. Рудка Вараського району Рівненської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно кулаком наніс один удар в голову ОСОБА_10 , яка є особою похилого віку, внаслідок чого потерпіла, не втримавши рівноваги, впала на підлогу в середину кунга.

Після цього ОСОБА_8 відразу зайшов у середину кунга, де умисно наніс ногами декілька ударів по тулубу та по іншим частинам тіла ОСОБА_10 , яка продовжувала лежати на підлозі

Внаслідок умисного нанесення ударів ОСОБА_10 , ОСОБА_8 умисно заподіяв потерпілій тілесні ушкодження:

-закриту тупу травму грудей у вигляді закритих подвійних уламкових переломів 7, 8, 9-го правих ребер з розташованим в їх проекції просторим синцем по правій передньо-боковій поверхні грудей та крововиливами в підлягаючі м`які тканини, переломів 1-5 ребер зліва по навколохребтовій лінії, переломів 1, 3 ребер справа по лопатковим лініям, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень;

-синці у правій лобно-скроневій ділянці, в ділянці внутрішнього кута правою ока, на повіках лівого ока з крововиливом в білкову оболонку лівого очного яблука, на правій половині нижньої губи з крововиливом в її слизову оболонку, що спричинило черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, які відносять до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

-чисельні дрібні синці на руках (по передній поверхні нижньої третини правого плеча (1), по задній поверхні правого передпліччя у його середній та нижній третинах (8), по внутрішній та передній поверхнях лівого плеча у його середній третині (6), синці по задній поверхні правого плеча, по зовнішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, на тильній поверхні правої кисті, по зовнішній поверхні лівого плеча у його верхній третині, лівого плеча у середній третині із садном на його фоні, по передній поверхні середньої третини лівого передпліччя, по задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу, на лівій боковій поверхні грудей, на лівій половині спини, на правій задньо- боковій поверхні грудей, у тазовій ділянці зліва, в ділянці стегон, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

За сукупністю ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.296 КК України, який відноситься до кримінального проступку, а також ч.1 ст.122 КК України, який відноситься до нетяжких злочинів.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 , повністю визнав свою вину, підтвердив фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, відмовився від дачі показань в судовому засіданні, пояснив, що щиро розкаюється у вчиненому злочині, усвідомив незаконність своїх дій, просив його суворо не карати, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі.Запевнив суд у тому, що більше не вчинить злочинів.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в судовому засіданні показань з приводу обставин кримінального правопорушення не надали, просили застосувати до обвинуваченого максимально сувору міру покарання, оскільки, на думку потерпілих, ОСОБА_8 не розкаявся у вчиненому і не зробив належних висновків для себе.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 , повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються, обмежившись дослідженням окремих висновків судово-медичних експертиз, а також доказів, пов`язаних із заявленим потерпілими цивільним позовом та з характеристикою особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 , та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин і сумніву у добровільності їх позицій немає. При цьому суд роз`яснив як обвинуваченому, так і потерпілим, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, на що всі учасники погодились.

З досліджених судом висновків судово-медичних експертиз №46/22 від 29.08.2022 року, №134/22 від 21.09.2022 року та №102/К від 27.01.2023 року (т.3 а.с.105-121, 45-104, 132-222) встановлено наступне.

Згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги №89 від 19.06.22 у гр. ОСОБА_10 , було виявлено: «Параорбітальна гематома лівого ока, інєкція судин склери. Гематома підшкірна лоба справа, тімяної ділянки голови. Підшкірна гематома живота, лівого плеча» та встановлено попередній діагноз: «ЗЧМТ, струс головного мозку. Параорбітальна гематома лівого ока. Тупа травма живота, забій ребер зліва. ЦД 2 тип, неінсулінозалежний».

За даними медичної карти стаціонарного хворого №1565, ОСОБА_10 була госпіталізована до КНП ВМР «Вараська багатопрофільна лікарня» зприводу погіршення самопочуття та появи судом (після отримання тілесних ушкоджень 18 червня 2022 року), де в ході подальшого клінічного обстеження лікарями було відмічено наявність на її тілі (в ділянці голови, тулуба та кінцівок) чисельних синців, а також описано деякі об`єктивні загально-мозкові неврологічні зміни, на підставі чого був встановлений наступний заключний клінічний діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Епілептичні первинно генералізовані тоніко-клонічні напади на фоні вживання алкоголю. Забій грудної клітки справа. Забій правої легені. Крововилив м`яких тканин ділянки правої реберної дуги. Субкон`юнктивальний крововилив лівого ока. Параорбітальна гематома зліва. Множинні підшкірні крововиливи тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Цукровий діабет ІІ тип. Стадія субкомпенсації. Цироз печінки. Ерозивний езофагіт. Поведінкові розлади внаслідок тривалого вживання алкоголю у вигляді астено-невротичного та судомного синдрому, когнітивного зниження». Під час клінічного спостереження 19-21 червня 2022 року будь-якої об`єктивної вогнищевої неврологічної симптоматики лікарями не описано, як і не встановлено ознак внутрішньо-черепних крововиливів в ході проведення 19 червня 2022 року комп`ютерної томографії головного мозку. В подальшому, біля 03 год. 22 червня 2022 року, ОСОБА_10 впала в палаті лікарні, вдарившись до підлоги потиличною ділянкою голови, після чого через декілька годин померла у вказаному лікувальному закладі.

При проведенні 22 червня 2022 року судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 виявлено наступні ушкодження:

- внутрішньо-черепна травма у вигляді об?ємної (близько 80-90 мл) правобічної субдуральної гематоми (крововилив під тверду мозкову оболонку), крововиливів під м?яку мозкову оболонку на рівні обох потиличних часток, півкуль мозочка та стовбуру мозку:

- рана потиличної ділянки голови справа з синцем на її фоні та крововиливом у навколишні м`які тканини;

- синці у правій лобно-скроневій ділянці, в ділянці внутрішнього кута правого ока, на повіках лівого ока з крововиливом в білкову оболонку лівого очного яблука, на правій половині нижньої губи з крововиливом в її слизову оболонку;

- закрита тупа травма грудей у вигляді закритих уламкових переломів 7,8,9-го правих ребер з розташованим в їх проекції просторим синцем по правій передньо-боковій поверхні грудей та крововиливами в підлягаючі м?які тканини;

- чисельні синці на тулубі та кінцівках: по задній поверхні правого плеча у його середній третині розмірами 7х4 см, по зовнішній поверхні нижньої третини правого передпліччя розмірами 3,5?2 см, на тильній поверхні правої кисті розмірами 6х4 см, по зовнішній поверхні лівого плеча у його верхній третині розмірами 4,5х3,5 см, по зовнішній та частково задній поверхнях середньої третини лівого плеча розмірами 13х9 см із садном на його фоні, по передній поверхні середньої третини лівого передпліччя розмірами 4х2 см, по задній поверхні лівого променево-зап?ясткового суглобу з частковим поширенням на тильну поверхню кисті розмірами 10,5?5,5 см, на лівій боковій поверхні грудей в проекції 5,6 лівих ребер розмірами 10х6 см, на лівій половині спини в проекції зовнішнього контуру лівої лопаткової кістки розмірами 5,5х2,3 см, на правій задньо-боковій поверхні грудей дещо латеральніше від проекції нижнього кута правої лопаткової кістки розмірами 5х3 см, у тазовій ділянці зліва проекційно крилу клубової кістки розмірами 11х3,5 см, по зовнішній поверхні середньої третини правого стегна розмірами 5х3,5 см, по задньо-внутрішній поверхні правого стегна у його нижній третині розмірам и 10х7 см, по зовнішній поверхні лівого стегна у його верхній третині розмірами 3,5х2,5 см;

- чисельні дрібні (розмірами від 0,5х0,3 см до 1,5х1 см) синці на руках: по передній поверхні нижньої третини правого плеча (1), по задній поверхні правого передпліччя у його середній та нижній третинах (8), по внутрішній та передній поверхнях лівого плеча у його середній третині (6);

- синці по задній та передньо-внутрішній поверхнях правої гомілки (4) та по задній поверхні лівої гомілки (3).

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 05 годині 40 хвилин внаслідок отриманої внутрішньо-черепної травми у вигляді об`ємної правобічної субдуральної гематоми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку потиличних часток, півкуль мозочка та стовбуру мозку, що ускладнилась набряком-набуханням та компресією головного мозку.

Таким чином, між отриманою ОСОБА_10 при падінні 22 червня 2022 року внутрішньо-черепною травмою та настанням її смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Всі інші виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження (переломи 7,8,9 правих ребер, численні синці на тілі тощо) у причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті не перебувають.

Внутрішньо-черепна травма з крововиливами під оболонки головного мозку та рана потиличної ділянки голови виникли незадовго (в межах кількох годин) до настання смерті ОСОБА_10 , цілком можливо, у зазначений в медичних документах час падіння потерпілої в лікарні близько 03:00 годин 22 червня 2022 року.

Інші тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 утворились прижиттєво, і мають різний термін утворення, а саме:

- синці в ділянці гомілок, які з огляду на їх виражений зеленувато-коричнюватий та жовтий відтінок, утворились приблизно за 1-2 тижні до настання смерті потерпілої, що не відповідає зазначеному в медичних документах часу отримання нею тілесних ушкоджень 18.06.2022 р.;

- переломи 7,8,9-го правих ребер та всі інші ушкодження на тілі (синці та крововиливи на обличчі, синець із садном на лівому плечі, синці на тулубі, руках та стегнах) - були спричинені приблизно за 3-4 доби до настання смерті ОСОБА_10 (тобто незадовго до її госпіталізації у лікарню), що не суперечить вказаному в медичних документах часу отримання нею тілесних ушкоджень 18.06.2022 р.

Черепно-мозкова травма, яка стала причиною смерті ОСОБА_10 , у відповідності до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6, зареєстрованих Міністерством юстиції України 26 липня 1995р. за №255/791, узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України (надалі Правила), має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Всі інші, спричинені перед госпіталізацією 19.06.2022 року ОСОБА_10 у КНП ВМР «Вараська багатопрофільна лікарня» тілесні ушкодження, не були небезпечними для життя в момент заподіяння, в своїй сукупності не властиві для падіння з висоти власного росту (з прискоренням, без прискорення) на площину чи заподіяння власною рукою (самонанесення) і, з огляду на їх вид, чисельність та характер, були спричинені багаторазовою дією тупих предметів, а саме:

-ушкодження на обличчі (синці у правій лобно-скроневій ділянці, в ділянці внутрішнього кута правого ока, на повіках лівого ока з крововиливом в білкову оболонку лівого очного яблука, на правій половині нижньої губи з крововиливом в її слизову оболонку), спричинення яких, згідно відомостей у медичній карті №1565, супроводжувалось ознаками струсу головного мозку - є наслідком не менш ніж чотириразового, з відносно незначною силою, травматичного впливу (удару) тупими предметами з обмеженою поверхнею та могли утворитись від ударів руками, ногами чи іншими тупими предметами. Вказані синці обличчя та діагностована черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку. в даному випадку, розглядаються в єдиному механізмі виникнення, за звичайним клінічним перебігом для повного одужання потребують строк понад шість днів (але не більше трьох тижнів) і, згідно п. 2.3.3 вищевказаних «Правил..., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

- закрита тупа травма грудей у вигляді закритих уламкових переломів 7,8,9-го правих ребер з розташованим в їх проекції просторим синцем по правій передньо-боковій поверхні грудей, враховуючи прямий характер переломів, їх локалізацію та близькість розташування - була спричинена внаслідок не менш ніж одного-двох, досить виражених за силою травматичних впливів тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею з місцем прикладання сили на рівні переломів. що властиво для нанесення ударів ногами, руками чи іншими тупими предметами. Вказані переломи 7,8,9-го правих ребер за звичайним клінічним перебігом для своєї повної консолідації (зрощення) потребують строк більше трьох тижнів і, за ознакою тривалого розладу здоров`я (згідно п. 2.2.2. вищевказаних «Правил..»), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- чисельні дрібні синці на руках (по передній поверхні нижньої третини правого плеча (1), по задній поверхні правого передпліччя у його середній та нижній третинах (8), по внутрішній та передній поверхнях лівого плеча у його середній третині (6)), з огляду на їх розміри, форму, чіткість контурів та розташування - виникли від неодноразової, незначної за силою дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, властиві для стискаючої дії пальців рук і, загалом, могли утворитися як в процесі боротьби, так і при наданні подальшої допомоги потерпілій з підтримуванням руками. Вказані синці характеризуються незначними скороминущими наслідками тривалістю не більше 6 днів і, згідно п. 2.3.5. вищезгаданих «Правил..», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- синці в ділянці гомілок, з огляду на їх кількість, утворились внаслідок семиразового, з незначною силою травматичного впливу тупих предметів (чи ударі вказаними ділянками кінцівок до таких) та мають ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5. вищезгаданих «Правил...»); якісь індивідуальні особливості травмуючої поверхні тупих предметів у вказаних синцях не відобразились;

- чисельні інші ушкодження на тулубі та кінцівках (синці по задній поверхні правого плеча, по зовнішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, на тильній поверхні правої кисті, по зовнішній поверхні лівого плеча у його верхній третині, лівого плеча у середній третині із садном на його фоні, по передній поверхні середньої третини лівого передпліччя, по задній поверхні лівого променево-зап?ясткового суглобу, на лівій боковій поверхні грудей, на лівій половині спини, на правій задньо-боковій поверхні грудей, у тазовій ділянці зліва, в ділянці стегон), враховуючи їх кількість, розміри, розташування на різних поверхнях та ділянках тіла - були спричинені внаслідок не менш ніж 14 травматичних впливів (ударів) тупими предметами з обмеженою поверхнею з відносно незначною силою, що властиво для побиття - нанесення чисельних ударів у вказані ділянки тіла руками, ногами чи іншими тупими предметами; наявність ушкоджень на руках ОСОБА_10 не виключає того, що в процесі нанесення тілесних ушкоджень вона прикривалася від ударів руками. Вказані синці характеризуються незначними скороминущими наслідками тривалістю не більше 6 днів і, згідно п. 2.3.5. вищезгаданих «Правил...», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень

Окрім зазначених вище чисельних прижиттєвих ушкоджень, в ході експертизи у ОСОБА_10 встановлено поперечний перелом тіла грудини на рівні третіх ребер, а також повні симетричні поперечні переломи 2,3,4,5,6 правих та 2,3,4,5 лівих ребер по середньо-ключичних лініях, які, зважаючи на сам вид ушкоджень та власне їх морфологічні особливості (прямий перелом грудини, непрямого характеру переломи ребер), е наслідком дії тупого предмета і утворились від деформації згину з місцем прикладання травмуючої сили в ділянці перелому грудини. Відсутність ознак зрощення в краях переломів та наявність у м`яких тканинах в їх ділянці слабко виражених рожевих крововиливів свідчать про те, що вони утворились в момент настання смерті потерпілої, або ж у відносно короткий проміжок часу після її настання. Загалом, враховуючи вищенаведене, такого характеру переломи ребер властиві для проведення невідкладних реанімаційних заходів направлених на підтримання та відновлення життєво-важливих функцій організму (кровообігу, дихання), а саме - закритого масажу серця; вказані переломи ребер не можуть розглядатись як тілесні ушкодження, у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 не перебувають і кваліфікації за ступенем тяжкості не підлягають.

Вказані висновки комісійних судово-медичних експертиз повністю підтверджують факт заподіяння потерпілій ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді закритої тупої травми грудей, закритих подвійних уламкових переломів правих ребер, синців у правій лобно-скроневій ділянці, в ділянці внутрішнього кута правою ока, на повіках лівого ока з крововиливом в білкову оболонку лівого очного яблука, на правій половині нижньої губи з крововиливом в і слизову оболонку, що спричинило черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, чисельних дрібних синців на різних ділянках тіла (руках, ногах, тулубі).

Крім того, з цих висновків також вбачається, що вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя потерпілої і не перебувають в причинному зв`язку із настанням її смерті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю доведена поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, та за ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілої; така кваліфікація не оспорювалась учасниками провадження і підтвердилась в судовому засіданні.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

При цьому, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд має виходити із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, тобто, покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з наступними змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, при цьому враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Зокрема, як це вбачається з пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з положень ч.2 та ч.4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КК України, є нетяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , у відповідності до п.п.1, 2 ч.1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а також неодноразові спроби відшкодувати заподіяну злочином матеріальну шкоду.

Так, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченого прослідковувалося як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження. Зокрема, під час досудового розслідування кримінального провадження обвинувачений співпрацював зі слідством, приймав участь у всіх слідчих та процесуальних діях, виконував покладені на нього процесуальні обов`язки. В ході судового розгляду справи ОСОБА_8 також сумлінно виконував процесуальні обов`язки, повністю визнав свою вину у вчиненому, підтвердив фактичні обставини справи, в судових дебатах та в останньому слові висловив своє ставлення до обвинувачення, дав оцінку власним діям, зокрема висловив щирий жаль з приводу вчинених ним дій. Така систематична послідовна поведінка обвинуваченого спростовує твердження потерпілих про відсутність щирого каяття з його боку. При цьому, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не заперечували тієї обставини, що вже наступного дня після вчинення злочинів обвинувачений спілкувався з ними, просив вибачення за вчинене, висловлював жаль з приводу своїх дій та пропонував допомогу, в т.ч. і матеріальну для усунення негативних наслідків злочинів, а саме для лікування потерпілих. Також обвинувачений вживав заходів для вибачення перед потерпілою ОСОБА_10 під час її перебування в лікарні.

З приводу відшкодування обвинуваченим шкоди судом встановлено наступне.

Так, захисник обвинуваченого пояснив, що під час досудового розслідування даного провадження ОСОБА_8 неодноразово звертався до потерпілих із вибаченнями та пропонував кошти для відшкодування завданої шкоди, однак саме потерпілі ухилялись від спілкування та отримання відшкодування. Ці пояснення підтверджуються змістом оголошеного в судовому засіданні запису розмови між ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_7 , під час якої обвинувачений пропонував останній кошти на лікування та іншу допомогу, крім того, потерпіла ОСОБА_5 також пояснила, що ОСОБА_8 декілька разів розмовляв з нею, в т.ч. пропонував кошти, однак говорив і поводив себе неналежним чином, не виявляв правдивого розкаяння, тому вони не вирішили питання відшкодування шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_8 частково визнав позовні вимоги потерпілих в частині відшкодування моральної шкоди, 13 травня 2025 року перерахував грошовим переказом 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , а 21 травня 2025 року перерахував грошовим переказом в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн потерпілій ОСОБА_7 , що підтверджується наданими квитанціями, однак від отримання цих коштів потерпілі відмовились.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 вжив достатніх заходів для відшкодування шкоди, заподіяної злочином, і ця шкода залишилась невідшкодованою виключно внаслідок поведінки потерпілих.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8 у відповідності до пп.6) та 13) ч.1 ст.67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину відносно особи похилого віку. Наявність інших обтяжуючих обставин, на які вказувала представник потерпілої, а саме тяжкі наслідки, заподіяні злочином (п.5) ч.1 ст.67 КК України) та вчинення злочину з особливою жорстокістю (п.10) ч.1 ст.67 КК України) не підтверджена доказами, спростовується матеріалами справи, у зв`язку з чим не враховується судом при призначенні покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 раніше не судимий (т.9 а.с.92), не перебуває на обліках в лікарів нарколога та психіатра (т.9 а.с.89, 91), позитивно характеризується за місцем проживання (т.9 а.с.87), здійснює підприємницьку діяльність, має на утриманні малолітнього сина (т.9 а.с.121). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений позитивно характеризується і має стійкі соціальні зв`язки.

При цьому, суд відхиляє доводи представника потерпілої, яка вважає, що ОСОБА_8 негативно характеризується, посилаючись при цьому на дані відомчої інформаційної бази Національної поліції «Армор» (т.9 а.с.93-105). Аналіз інформації, яка міститься в даному письмовому доказі, свідчить про те, що протягом певного періоду, орієнтовно з 2014 року, до органів Національної поліції України надходили заяви як ОСОБА_8 про вчинені правопорушення, так і заяви різних осіб на дії ОСОБА_8 , однак доказів притягнення обвинуваченого до кримінальної чи адміністративної відповідальності за такими заявами суду не надано.

Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_8 , орган пробації на підставі інформації, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, в т.ч. відбування покарання в громаді, можливе та не становить великої небезпеки для суспільства; при цьому ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства спеціаліст органу пробації оцінив як середній. Доказів на спростування обставин, викладених у досудовій доповіді, у ході судового розгляду не було надано, тому суд вважає її обґрунтованою та враховує при визначенні міри покарання обвинуваченому.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на конкретні обставини справи, з урахуванням сукупності пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, відомостей про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, висновків, викладених в досудовій доповіді, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у відповідності до положень ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, покарання та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Що стосується призначення покарання за ст.296 ч.1 КК України, то з цього приводу судом встановлено наступне.

Як вже зазначалось, вказане кримінальне правопорушення у відповідності до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у вигляді обмеження волі.

У відповідності до п.2) ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу, як це передбачено ч.5 ст.74 КК України.

Враховуючи, що на час постановлення судом вироку, з часу вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України минуло більше трьох років, а також приймаючи до уваги, що питання про закриття кримінального провадження за цією статтею учасниками провадження не ініціювалось, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 слід призначити покарання за ст.296 ч.1 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік та звільнити обвинуваченого від покарання за вказаною статтею у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З приводу заявленого потерпілими позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, судом встановлено наступне.

Так, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 заявили цивільний позов, у якому просили стягнути з ОСОБА_8 , матеріальну шкоду для відшкодування витрат на поховання матері ОСОБА_10 та спорудження надгробного пам`ятника в загальному розмірі 200000 гривень (по 100000 грн. кожній з потерпілих) та моральну шкоду в розмірі 2000000 (по 1000000 кожній з потерпілих).

Під час судового розгляду потерпілі цивільний позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з викладених у ньому підстав та мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди визнав частково та повністю заперечив в частині відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування заперечень сторона захисту посилалась на ту обставину, що смерть ОСОБА_10 не пов`язана з діями ОСОБА_8 , у вчиненні яких він обвинувачується, відтак він не може нести і цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування витрат, пов`язаних із похованням.

Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно частини 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як вбачається з ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З приводу кожної із позовних вимог суд прийшов до таких висновків.

Цивільний позов в частині стягнення в користь потерпілих судових витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника ОСОБА_10 обґрунтовано тим, що в результаті отриманих тяжких тілесних ушкоджень, а саме: множинних забоїв голови закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми правого ока, тупої травми живота, забоїв та переломів ребер, численних гематом та синців з крововиливами та інших ушкоджень, ОСОБА_10 19 червня 2022 року було госпіталізовано до Комунального некомерційного підприємства (КНП) «Вараська багатопрофільна лікарня» Вараської міської ради, де 22 червня 2022 року від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла.

При цьому суд констатує, що сума витрат, пов`язаних із похованням та спорудженням надгробного пам`ятника визначена потерпілими довільно, без посилання на будь-які розрахунки чи докази фактично понесених ними чи очікуваних витрат, що суперечить вимогам ст.81 ЦПК України.

Крім того, як вбачається зі ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Таким чином, відшкодування витрат на поховання покладається на особу, з вини якої настала смерть потерпілого.

Разом з тим, як вже встановлено судом на підставі висновків судово-медичних експертиз, смерть ОСОБА_10 не пов`язана із умисними протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_8 , і йому не було пред`явлено обвинувачення в умисному чи необережному спричиненні смерті ОСОБА_10 .

Так, в судовому засіданні встановлено та підтверджується висновками судово-медичних експертиз №46/22 від 29.08.2022 року, №134/22 від 21.09.2022 року, №102/К від 27.01.2023 року, що смерть ОСОБА_10 настала від черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, рани м`яких тканин голови, отриманої під час падіння потерпілої внаслідок судом на площину з послідуючим контактуванням потиличною частиною голови з підлогою. Вказана травма отримана ОСОБА_10 22.06.2022 року біля 03 год під час її перебування в лікарні, і не перебуває у причинному зв`язку із кримінальними правопорушеннями, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 .

Суд також констатує, що постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України від 03.02.2023 року кримінальне провадження за ст.115 ч.1 КК України за фактом виявлення трупа ОСОБА_10 закрите на підставі ст.284 ч.1 п.2) КПК України за відсутністю складу злочину умисного вбивства ОСОБА_10 . Вказана постанова на час постановлення судом вироку та вирішення цивільного позову є чинною (т.10 а.с.13-17).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що передбачені законом підстави для стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у вигляді відшкодування витрат на поховання ОСОБА_10 та спорудження надгробного пам`ятника відсутні, і позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Вирішуючи даний цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Т ак, із змісту позову вбачається, що свої позовні вимоги потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 мотивують тим, що внаслідок трагічної смерті своєї матері, потерпілі зазнали душевних та моральних страждань, спричинених раптовою смертю рідної людини. Так, смерть матері цивільних позивачів призвела до істотних негативних змін у житті останніх та негативно позначилися на їх моральному та психологічному стані, оскільки до теперішнього часу потерпілі позбавлені можливості спокійно працювати, вирішувати побутові проблеми через постійні моральні страждання та безперервні згадки про жорстокі й трагічні події, за яких загинула їх матір. Цивільні позивачі змушені докладати величезних зусиль для відновлення нормальних життєвих відносин та звичного способу життя в соціальній та побутовій сфері. Окрім того, психологічні страждання потерпілих, що є результатом насильницької смерті їх матері, викликають реальне побоювання за подальший стан їх психологічного здоров`я, що являється додатковим фактором, котрий свідчить про глибину та складність душевних та моральних страждань, спричинених злочинними діями обвинуваченого. З урахуванням викладених обставин, кожна з потерпілих оцінила заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 1000000 грн.

Як вбачається зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, як це передбачено ч.1 ст.1167 ЦК України.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди були сформульовані Верховним Судом у Постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п.49). Моральна шкода полягає в стражданні або приниженні, які людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. При цьому, гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості такими є висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

З урахуванням названих положень законодавства та судової практики, суд приходить до висновку, що умисними неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілим ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 дійсно завдана моральна шкода, пов`язана із протиправною поведінкою обвинуваченого відносно ОСОБА_7 та відносно матері потерпілих ОСОБА_10 . Проте, на думку суду, розмір такої шкоди, визначений у позові, є надмірним, оскільки потерпілі пов`язали глибину моральних та душевних страждань із фактом смерті близької особи матері.

Проте, даний факт не перебуває у причинному зв`язку із винними протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_8 , відтак розмір моральної шкоди у даному кримінальному провадженні має бути визначений, виходячи із факту вчинення обвинуваченим хуліганських дій, заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 та середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 .

Виходячи із вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі по 50000 грн в користь кожної з потерпілих.

Також у відповідності до ст.ст.122, 124, 126 КПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого судові витрати, понесені у даному кримінальному провадженні на залучення експертів.

Дія раніше застосованих запобіжних заходів на час постановлення судом вироку завершилась, підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає, і таких клопотань учасниками провадження не було заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_8 від покарання за ч.1 ст.296 КК України на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_8 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки з покладенням на ОСОБА_8 , обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні позову ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні у розмірі 102902 (сто дві тисячі дев`ятсот дві) грн. 56 коп.

У відповідності до ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішити наступним чином:

- медичну картку амбулаторного хворого (без номера) ДЗ «СМСЧ № 3 МОЗ України» на ім`я ОСОБА_10 ;

- медичну картку № 1565 стаціонарного хворого КНП ВМР «Вараська багатопрофільна лікарня» на ім`я ОСОБА_10 ;

- два оптичні диски DVD-R «Alerus з результатами МСКТ головного мозку від 19.06.2022 р. на ім`я ОСОБА_10 ;

- дві плівки з результатами МСКТ головного мозку від 19.06.2022 р. на ім`я ОСОБА_10 та рентгенологічний знімок на ім`я ОСОБА_10 від 18.06.2022 р. (у поліетиленовому пакеті) повернути потерпілій ОСОБА_7

- договір № 1 довгострокового тимчасового користування від 06.06.2022, оригінал, на 8 арк., укладений між державним підприємством «Рафалівське лісове господарство» та ТОВ «Біле озеро» Холодок». На останній сторінці договору містяться друковані документи державного підприємства «Рафалівське лісове господарство» та ТОВ «Біле озеро» Холодок», а також підписи директора ДП - ОСОБА_11 та директора ТОВ ОСОБА_8

- статут товариства з обмеженою відповідальність «Біле озеро «Холодок», затверджений рішенням засновника товариства з обмеженою відповідальність «Біле озеро «Холодок» № 1 від 16.09.2021, копія на 9 арк.

- рішення засновника № 1 про створення товариства з обмеженою відповідальність «Біле озеро «Холодок» від 16.09.2021, оригінал, на 1 арк. Рішення підписання ОСОБА_8 та 17.09.2021 засвідчене нотаріусом ОСОБА_12

- проект огорожі орендованої території ППФ «Консоль», оригінал, на 5 арк. На першому аркуші проекту знаходиться друк ППФ «Консоль» та підписи директора ОСОБА_13

- проєкт Ескізний тимчасової споруди (відпочинкового будинку) на території Більськовільської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, оригінал, на 20 арк. На першому аркуші ескізного проєкту міститься печатка ППФ «Консоль» і архітектора ОСОБА_13 , підписи директора ППФ «Консоль» ОСОБА_13 та замовника ОСОБА_8

- відомість перелику дерев Рафалівський ДЛГ, Мульчицьке лісництво, кв. № 90, відділ 14, площа 0,9 га, лісосіка 2022 р., від 22.06.2022, оригінал, на 1 арк.

- план-схема розташування відпочинкових та допоміжних об`єктів на лісовій ділянці прибережної зони озера Біле ДП «Рафалівський лісгосп» Мульчицьке лісництво, кв. № 90, виділ 14, площа 0,9 га., оригінал, на 1 арк.

- акт передачі лісової ділянки у довгострокове тимчасове користування лісами суб`єкту господарювання ТОВ «Біле озеро «Холодок» від 15.06.2022, оригінал, на 1 арк. (про передачу у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,9 га. у кварталі 90, виділили 14, Мульчицького лісництва. На ділянці знаходиться 480 дерев, 1 парова лазня, 15 альтанок, 17 тимчасових будинків, 1 рецепція, 1 пральня, 1 чан, лінійна огорожа).

- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань товариства з обмеженою відповідальністю «Біле озеро «Холодок», від 22.09.2021, копія, на 1 арк. Місцезнаходження юридичної особи: 34371, Рівненська область. Вараський район, с Стара Рафалівка, вул. Приміська, будинок, 1.

- розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації № 410 від 27.07.2017 про виділення лісових ділянок у довгострокове тимчасове користування суб`єктами господарювання, копія, на 1 арк. Про виділення у довгострокове часове користування ФОП ОСОБА_8 лісової ділянки на території ДП «Володимирецьке лісове господарство» у 90 кварталі (виділи 15, 17-20) Мульчицького лісництва площею 2,8 га (VI категорія) для використання в рекреаційних цілях на термін 10 років.

- клопотання ФОП ОСОБА_14 від 03.02.2020 директору ДП «Рафалівський лісгосп» про надання дозволу на зведення 5 відпочинкових будинків та 5 альтанок, копія, на 1 арк

- лист ДП «Рафалівський лісгосп» від 10.02.2020 № 103 про розгляд клопота та про надання погодження на зведення тимчасових споруд на лісовій ділянці ДП «Рафалівський лісгосп» Мульчицьке лісництво, квартал 90, виділ 14 (площа виділу 0,9 га), а також 5 відпочинкових будинків та 5 альтанок, оригінал, на 1 арк.,

- штани «Last Player» та шорти синього кольору (пакет Експертної служби МВС України № 5516615), шорти «Рuma» та шорти «МТАС» (пакет Експертної служби МВС України № 5516616), пара капців «Crocs» чорного кольору (пакет Експертної служби МВС України № 5516613), пара капців «Crocs»» синього кольору (пакет Експертної служби МВС України № 5516614), тримач, дві сім-картки (пакет слідчого управління Національної поліції України PSP 6110915) повернути ОСОБА_8

Гістологічний матеріал від трупа ОСОБА_10 (у картонній коробці) - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, потерпілим.

Суддя: