Справа № 346/2370/25
Провадження № 11-кп/4808/334/25
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2025 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від невідбутої частини покарання,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2025 року задоволено подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія №41» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі. Засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково звільнено від відбування невідбутої частини покарання одного року двох місяців двадцяти дев`яти днів позбавлення волі.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення подання, оскільки засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи, а також з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити нову, якою в задоволенні подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія №41» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Зазначає, що засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 20 липня 2022 року. Згідно довідки №l35 про працевикористання засудженого дані про його правевлаштування за період з серпня 2022 по грудень 2024 року відсутні. У вказаній довідці зазначено, що засуджений працював тільки впродовж січня - березня 2025 року. Дані про працевикористання за квітень 2025 року відсутні. Окрім того, на засудженого накладено три стягнення, а саме: 04 серпня 2023 року догана, за зберігання заборонених предметів; 31 жовтня 2023 року та 28 листопада 2023 року - догана, за зберігання заборонених предметів. Заохочення щодо засудженого застосовано 03 жовтня 2024 року та 03 січня 2025 року, що відповідно передував періоду застосування умовно-дострокового звільнення. Що свідчить про те, що засуджений за час відбування покарання не виявив бажання довести своє виправлення.

Наголошує, що незважаючи на необґрунтованість подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія №41» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та відсутність доказів про те, що засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення, суд безпідставно, невірно прийшов до висновку про наявність достатніх правових підстав для його задоволення.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу;

- засуджений ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з цим, діючим законодавством передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Закон також наголошує, що слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Між тим, примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно норм закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

ОСОБА_8 засуджений 26 травня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 69, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення.

17 квітня 2025 року начальник ДУ «Коломийська виправна колонія №41» звернувся з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Згідно з п. 2 ч. 3 цієї статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив наявність або відсутність наведених у ст. 81 КК України умов, перевірив викладені у клопотанні обставини та врахував відомості, які вбачаються з доказів.

За змістом характеристики на засудженого від 15 квітня 2025 року (а.п. 2-3), ОСОБА_8 , не вчиняв порушень протягом останніх півроку. Під час тримання в ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», допускав порушення вимог режиму утримання, за що накладено три дисциплінарні стягнення, які на даний час погашені. Застосовано одне заохочення. З 05 грудня 2024 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: не допускає порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Застосовано одне заохочення. Працевлаштований у філії ДУ «Коломийська ВК-41» державного підприємства «Підприємство ДКВС України». До роботи відноситься добросовісно. Виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі. На заходи виховного впливу реагує добре, робить позитивні висновки. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «Духовне відродження» та «Керування емоціями». Санітарно-гігієнічних норм дотримується. Зовнішній вигляд охайний. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. За характером спокійний. В індивідуальних бесідах відвертий. Виконавчі листи не надходили. Згідно вироку, вину в скоєному злочині визнав повністю.

Колегія суддів враховує те, що відповідно до Довідки про заохочення та стягнення засудженого від 17 квітня 2025 року (а.п. 4), до ОСОБА_8 , застосовано два заохочення, а саме: 03 жовтня 2024 року подяка, за зразкову поведінку та участь у роботах з благоустрою місць позбавлення волі; 03 січня 2025 року подяка, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Крім цього, на засудженого накладено три стягнення, а саме: 04 серпня 2023 року (а.п. 4) догана, за зберігання заборонених предметів, стягнення на даний час погашено; 31 жовтня 2023 року - догана, за зберігання заборонених предметів, стягнення на даний час погашено; 28 листопада 2023 року - догана, за зберігання заборонених предметів, стягнення на даний час погашено.

Згідно з психологічною характеристикою засудженого ОСОБА_8 , 11 квітня 2025 року (а.п. 5) проводилась експрес-бесіда, діагностична, прогностична та інша психологічна робота. Самооцінка адекватна, рівень агресії та ворожості в нормі, інтелект відповідає віку та отриманій освіті. За результатами методики «Айзенка»: особливості мотиваційної сфери: підвищена реактивність, рухливий; міміка та виражена; темп реакції, високий, швидко включається в роботу; швидкі рухи, швидкий темп мови; підвищена активність енергійний; велику роль відіграє відчуття душевної рівноваги і благополуччя; екстравертований; переважає сангвіністичний тип темпераменту. Основною рисою сангвіністичного типу темпераменту є: життєрадісність, енергійність; має нетривалі інтереси та схильності: легко переживає невдачі неприємності. Схильний переоцінювати себе; має нетривалі інтереси та схильності; швидко охолоджується, якщо справа перестає цікавити. Товариський, не відчуває скутості з новими людьми; витривалий та працездатний. Супроводжується живими жестами, виразною мімікою; зберігає самовладання у неочікуваній, складній обстановці. Часто не зібраний, виявляє квапливість у рішенні. За результатами методики «Шмішека» - характеризується рухливістю, товариськістю, балакучістю, виразністю жестів, міміки, пантоміміки, самостійністю, схильністю до бешкетництва, недостатнім почуття дистанції у відносинах з іншими. Часто спонтанно відхиляється від первинної теми у розмові. Минулий досвід сприймається некритично, проте помилки усвідомлюються. Непослідовність і непостійність у стосунках з оточуючими призводять до конфліктів. Характерні енергійність, ініціативність, оптимізм, легковажність, властиве несерйозне ставлення до обов`язків. Протипоказані монотонність, самітність, умови жорсткої дисципліни. Відрізняючись контактністю, засуджений бере на себе лідерські функції. Висока думка про себе блокує розвиток критичності. Не висловлює наміри підтримувати кримінальні зв`язки. Зазначає про наявність позитивних планів на майбутнє.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого від 17 квітня 2025 року (а.п. 6-8), ОСОБА_8 , став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким (ст. 81, 82 КК України) > 65 балів.

Згідно з Довідкою № 135 про праце використання засудженого від 14 квітня 2025 року (а.п. 9), ОСОБА_8 , був працевлаштований в період: з січня 2025 року по березень 2025 року.

Крім того представник адміністрації колонії повідомив про залучення засудженого до робіт з благоустрою.

Відповідно до Довідки від 14 квітня 2025 року (а.п. 10), на засудженого ОСОБА_8 , виконавчі листи не надходили.

Згідно з Довідкою від 11 квітня 2025 року (а.п. 11), засуджений ОСОБА_8 , соматично здоровий, працездатний із праце використання.

Крім того, обов`язковими умовами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є відбуття визначених ч. 3 ст. 81 КК України частин покарання в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та кримінального минулого засудженого.

Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_8 станом на 17 квітня 2025 року відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 81 КК України. Засуджений в цілому характеризується позитивно, за спостереженнями адміністрації установи виконання покарань ОСОБА_8 довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Діюче законодавство наголошує на тому, що при умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання, слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Суд апеляційної інстанції враховує, що при вирішенні питання про застосування до засудженого ст. 81 КК України, необхідно брати до уваги дані щодо його особи саме протягом відбування покарання.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Суд апеляційної інстанції, аналізуючи докази, враховуючи встановлені факти про особу засудженого ОСОБА_8 , погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений характеризується позитивно, працевлаштований протягом тривалого часу, відбув 2/3 строку покарання, тому засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що твердження прокурора про те, що засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення повністю спростовується вищевикладеною сукупністю даних про особу.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, ст. 81 КК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2025 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від невідбутої частини покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5