УХВАЛА

Справа № 569/20834/24

1-кс/569/5693/25

23 липня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе село, Рокитнянського р-ну., Рівненської обл., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, громадянина України, українця, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 за погодженням із старшим прокурором групи прокурорів - прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 27.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що ОСОБА_5 , за участі з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, в тому числі працівником правоохоронного органу Національної гвардії України, діючи умисно, в порушення вимог Конституції та іншого законодавства України, переслідуючи, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, свідомо вчинив кримінальне правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, що виразилося в організації незаконного переправлення громадян України призовного віку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України, сприянні його вчиненню порадами і вказівками, а також наданням засобів, при наступних обставинах.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній залежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який діяв на момент вчиненню кримінального правопорушення.

Одночасно із введенням в Україні військового стану з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України ОСОБА_9 (далі - Указ) № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ, оголошено проведення загальної мобілізації на території України строком 90 діб.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Частиною другою вказаної статті, визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

Водночас, згідно абз. 4 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи.

Окрім того, перелік осіб, які мають право виїзду з України, визначено п. 2-1, 2-18, п. 3,4,5,6 зазначених вище Правил перетинання державного кордону громадянами України, до переліку яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відносяться.

У разі не підтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

Водночас, ОСОБА_5 за участі з невстановленими досудовим розслідуванням особами, в тому числі працівником правоохоронного органу Національної гвардії України, діючи умисно, в порушення вимог Конституції та й іншого законодавства України, незважаючи на діючі обмеження воєнного стану, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, свідомо вчинив кримінальне правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, що виразилося в організації незаконного переправлення громадян України призовного віку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України, сприянні його вчиненню порадами і вказівками, а також наданням засобів, при наступних обставинах.

Встановлено, що 15.10.2024 ОСОБА_7 за порадою командира стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України капітана ОСОБА_10 , отримавши відповідні контактні дані, звернувся в месенджері «Telegram» до невстановленої в ході досудового розслідування особи під псевдонімом « ОСОБА_11 » (телеграм адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який використовує абонентський номер НОМЕР_2 та погодився на його пропозицію на виїзд за межі України поза пунктами пропуску до республіки білорусь, уникнувши заборони виїзду за кордон чоловіків призивного віку за грошову винагороду.

На виконання злочинного плану, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, невстановлена в ході досудового розслідування особа під псевдонімом « ОСОБА_11 » (телеграм адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), використовуючи абонентський номер НОМЕР_2 , діючи умисно, повідомила ОСОБА_7 інформацію про те, що він за участі інших осіб зможе організувати та здійснити перевезення останнього поза межами пункту пропуску з м. Сарни, Рівненської обл. до республіки білорусь.

Для реалізації незаконного перетину ОСОБА_7 державного кордону, невстановлена в ході досудового розслідування особа під псевдонімом « ОСОБА_11 » в додатку «Telegram» із приєднаним абонентським номером НОМЕР_2 висловила останньому вимогу надати грошові кошти в загальній сумі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) євро, з яких 1500 (одна тисяча п`ятсот) євро ОСОБА_7 повинен скинути на банківський рахунок АТ «Універсал Банк» (МФО 322001, ) № НОМЕР_3 та 5000 (п`ять тисяч) євро надати готівкою в день переправлення після доставлення його до кордону з республікою білорусь.

Так, на виконання злочинного плану та досягнення спільної мети - незаконного переправлення осіб через державний кордон України, невстановлена в ході досудового розслідування особа під псевдонімом « ОСОБА_11 » (телеграм адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), використовуючи абонентський номер НОМЕР_2 , повідомила ОСОБА_7 про те, що він повинен прибути 23.10.2024 до готелю «Далос» у м. Сарни, Сарненського р-ну., Рівненської області, де його буде очікувати невстановлена досудовим розслідуванням особа для доставлення його до кордону поза межами пунктів пропуску, на що останній погодився.

Діючи за вказівками вищезазначеної особи, 23.10.2024 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_7 прибув до готелю «Далос», що за адресою: вул. Варшавська, 2Ж, м. Сарни, Рівненської обл., де його зустрів ОСОБА_8 , 1994 р.н., який також мав намір перетнути кордон поза межами пунктів пропуску за організації невстановленої досудовим розслідуванням особи під псевдонімом « ОСОБА_11 » (телеграм адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в додатку «Telegram».

В подальшому, а саме 23.10.2024 близько 20 год. 00 хв. до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїхав автомобіль «Dacia Sandero» реєстраційний номер НОМЕР_4 синього кольору за кермом якого була ОСОБА_12 , 1996 р.н. яка повідомила, що з метою усунення перешкоди вона має їх доставити, поза межами блокпостів, до визначеного місця в напрямку кордону з республікою білорусь, де їх очікуватимуть інші водії з мотоциклами, які мають їх доставити до наступного місця переправлення в напрямку кордону з республікою білорусь.

За вказані послуги з доставлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , поза межами блок постів, особа під псевдонімом « ОСОБА_11 » (телеграм адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), використовуючи абонентський номер НОМЕР_2 , повідомила ОСОБА_8 надати ОСОБА_12 грошові кошти в загальній сумі 500 (п`ятсот) доларів США, що він і зробив, а остання їх отримала власноручно.

Згодом, 23.10.2024 близько 21 год. 30 хв. в лісовій місцевості, поблизу с. Томашгород, Сарненського р-ну., Рівненської обл. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 очікували двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб з мотоциклами, з метою перевезення останніх поза межами блокпостів, до іншого визначеного особою під псевдонімом « ОСОБА_11 » (телеграм адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) місця в напрямку кордону з республікою білорусь.

За вказані послуги з доставлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , поза межами блокпостів до місця перетину кордону, особа під псевдонімом « ОСОБА_11 » (телеграм адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), повідомила ОСОБА_8 надати вказаним водіям грошові кошти в загальній сумі 1000 (одну тисячу) доларів США, що він і зробив, а останні їх отримала власноручно.

В подальшому, близько 23.10.2024 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в лісовій місцевості поблизу с. Великі Озера, Сарненського р-ну., Рівненської обл. очікувала невстановлена досудовим розслідуванням особа молодого віку з мотоциклом, яка розпочала їх перевезення, поза межами блок постів, до визначеного місця, де їх очікував інший водій на автомобілі, з метою подальшого доставлення до наступного місця переправлення в напрямку кордону з республікою білорусь.

Однак, враховуючи непередбачувані обставини, мотоцикл вийшов з ладу, а тому невстановлена досудовим розслідуванням особа, покинувши мотоцикл, почала проводити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішим маршрутом, поза межами блокпостів.

Надалі, від невстановленої досудовим розслідуванням особи під псевдонімом « ОСОБА_11 » (телеграм адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в додатку «Telegram» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали повідомлення про те, що їх очікує водій з автомобілем, який має їх перевести в до крайньої межі в с. Старе Село, Сарненського р-ну., Рівненської обл. де їх буть очікувати водії мотоциклів, які підвезуть їх до фактичного кордону з республікою білорусь.

В той же час, невстановлена досудовим розслідуванням особа під псевдонімом « ОСОБА_11 » (телеграм адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), через інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з метою забезпечення переправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України поза межами пунктів пропуску запропонувала ОСОБА_5 забезпечити безперешкодне перевезення останнім ОСОБА_7 та ОСОБА_13 шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів до заздалегідь обумовленого місця, а саме до прикордонної ділянки населеного пункту АДРЕСА_1 , що знаходиться безпосередньо поблизу державного кордону України з республікою білорусь, на що останній погодився.

Після цього, 24.10.2024 близько 01 год. 20 хв. до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, які перебували у прикордонній смузі, а саме в лісовій місцевості поблизу с. Старе Село, Сарненського р-ну., Рівненської обл. на автомобілі «BMW 525D» реєстраційний номер на іноземній реєстрації « НОМЕР_5 » під`їхав ОСОБА_5 , який діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, здійснюючи реалізацію злочинного умислу, направленого на незаконний перетин державного кордону України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомив, що на виконання домовленостей, він на своєму автомобілі доставить останніх до наступного визначеного місця переправлення поблизу державного кордону з республікою білорусь та шляхом надання порад та вказівок обумовив подальші дії останніх щодо незаконного перетину державного кордону, однак протиправна діяльність останніх була виявлена та припинена працівниками правоохоронних органів.

13.06.2025 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ч. 5 ст. 407 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів санкцією якого передбачено карання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення, в порядку визначеному КПК України, доказами, які серед іншого відображені у наступних матеріалах досудового розслідування: повідомленням ДВКР СБУ від 27.09.2024 про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , протоколами огляду мобільних телефонів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 ; висновками експерта за результатами компютерно-технічних експертиз мобільних телефонів ОСОБА_5 та ОСОБА_14 ; протоколом обшуку в порядку ст. 233 КПК України за місцем проживання ОСОБА_5 від 24.10.2024К; протокол огляду банківського рахунку від 29.11.2024; довідка УОТЗ ГУНП в Рівненській області, щодо аналізу телефоних зєднань підозрюваних та свідків від 12.03.2025; протоколами за результатами негласних слідчих (розшукових) дій від 24.10.2024 та 29.10.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; іншими матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України:

1) Підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та/або суду - усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 задля уникнення від кримінальної відповідальності матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вік підозрюваного ОСОБА_5 його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

Тим більш, підозрюваний ОСОБА_5 без жодного обґрунтування проігнорував повістку про виклик на 18.07.2025, що вказує те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування.

Тим більш, 19.07.2025 під час намагання вручити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та повістку про виклик, підозрюваний ОСОБА_5 зачинився за місцем проживання, а його близькі особи всіляко відмовлялись від отримання вказаних документів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У зв`язку із цим, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення - на сьогодні у кримінальному провадженні всі докази, у тому числі речові, ще не встановленні (відшукані) і відповідно не дослідженні. Тому, у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду;

У разі обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній, в міру своєї неправомірної діяльності, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та в повному обсязі не виявлені і не вилучені.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є не ефективним, оскільки не зможе запобігти тим ризикам, які існують у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи що практика застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є не ефективним у зв`язку із тим, що носіння електронних засобів контролю є не досить ефективною через відсутність в підрозділах Головного управління Національної поліції в Рівненській області достатньої кількості електронних засобів контролю, їх несправністю, а забезпечення контролю за поведінкою підозрюваних без таких засобів контролю є малоефективним (службова завантаженість поліції у зв`язку із введенням воєнного стану на території нашої держави, відсутність можливості цілодобового нагляду за особами), тому наявний ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3) У ході досудового розслідування з приводу обставин кримінального провадження допитано осіб як свідків, щодо обставин незаконного переміщення осіб через державний кордон. При цьому, слід врахувати, що частина свідків події є місцеві мешканці с. Старого Села та суміжних сил, які перебувають із ОСОБА_5 у товариських відносинах. А тому у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином матиме реальну можливість на них вплинути (свідків/ потенційних підозрюваних) з метою, серед іншого, зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час подальшого судового розгляду та вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, а саме місця зберігання речових доказів та документів, отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, можливо причетних до вчинення вказаних тяжких кримінальних правопорушень.

На теперішній час, під час розслідування допитано як свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 .

У вказаному кримінальному провадженні до проведення різноманітних слідчих (розшукових) та процесуальних дій залучались поняті, які в подальшому можуть бути допитані в якості свідків та будуть залучені експерти, на яких у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із примусовою ізоляцією підозрюваного від суспільства, ОСОБА_5 матиме протизаконний вплив, шляхом залякування, шантажу, підкупу, надання неправомірної вигоди за вчинення дій на свою користь.

За таких обставин, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з такими особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом продовження вищевказаної протиправної діяльності в силу знання прикордонної місцевості та наявності в останнього зв`язків із особами, які продовжують займатись вказаною протиправною діяльністю в с. Старе Село, Рівненської області в силу своїх можливостей.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 може переткнути державний кордон, тим самим перешкоджатиме швидкому розслідуванню та судовому розгляду.

Враховуючи вищевикладене, підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній обґрунтовано підозрюється.

5) зможе вчинити новий злочин - орган досудового розслідування вважає, що у разі необрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній, зможе вчинити новий злочин пов`язаний із незаконним переміщенням осіб через державний кордон.

Вказане підтверджується тим, що ОСОБА_5 проживає у прикордонній зоні, а саме в с. Старе Село, Рівненської обл., не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, не має дітей, не має постійного місця роботи, а тому зможе вчиняти нові злочини пов`язані із незаконним переміщенням осіб через державний кордон.

5. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

Вищеописані обставини є достатніми для переконання того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків під час подальшого досудового розслідування, а також судового розгляду справи по суті обвинувачення. В тому числі, не забезпечить та не сприятиме всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин вчинення кримінального правопорушення та прийняття кінцевого процесуального рішення у провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та прокуратури, про своє місце перебування не повідомляє. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, проживає в прикордонній зоні, а тому інший більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Враховуючи те, що прокурором доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного та те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.189, 190 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Надати дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе село, Рокитнянського р-ну., Рівненської обл., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, громадянина України, українця, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 до суду або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_18