печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001148 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0001148 від 18.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора розслідується низка кримінальних проваджень за фактами вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, у яких громадянин ОСОБА_7 , 1957 р.н., а також інші пов`язані із ним особи мають процесуальний статус підозрюваного.

Захист інтересів ОСОБА_7 у вказаних провадженнях здійснює адвокат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3155, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 19.09.2016).

У зв`язку із цим приблизно у квітні 2025 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) у невстановленому місці у ОСОБА_5 спільно із невстановленою особою (далі - інший співучасник), яка діяла в інтересах ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, виник злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди уповноваженим особам, які займають відповідальне становище, з метою досягнення сприятливих для ОСОБА_7 процесуальних наслідків у розслідуваних щодо нього та пов`язаних осіб кримінальних провадженнях, зокрема шляхом уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, зміни процесуального статусу ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, скасування заходів забезпечення кримінального провадження, зміни кримінально-правової кваліфікації інкримінованих діянь на більш м`які, закриття кримінальних проваджень, застосування до підозрюваних меншої міри покарання тощо (далі - вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб).

При цьому, згідно із спільним злочинним задумом завданням іншого співучасника було забезпечити наявність у ОСОБА_5 грошових коштів для надання неправомірної вигоди за вчинення дій на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб.

У свою чергу ОСОБА_5 на виконання указаних злочинних намірів почав підшукувати осіб, які могли виступити посередниками у наданні неправомірної вигоди службовим особам Головного слідчого управління Національної поліції України чи іншим службовим особам, уповноваженим на вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень у кримінальних провадженнях, де ОСОБА_7 та пов`язані із ним особи є підозрюваними.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 02.06.2025, за невстановлених на теперішній час обставин ОСОБА_5 стало відомо, що із вказаним питанням він може звернутись до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зателефонувавши за відповідним номером засобу мобільного зв`язку.

Реалізуючи спільний з іншим співучасником злочинний задум, 02.06.2025 ОСОБА_5 зателефонував у месенджері «WhatsApp» громадянину ОСОБА_9 та домовився із ним про зустріч 03.06.2025 о 15 год. 00 хв. у місті Києві, в ресторані «LUCKY Restaurant», що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Мечнікова, 9.

03.06.2025 під час зустрічі, яка відбулась о 14 год. 30 хв. у приміщенні згаданого ресторану, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування за фактами вчинення ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, у різних кримінальних провадженнях стосовно ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб. При цьому ОСОБА_5 обумовив намір надання неправомірної вигоди за комплексне вирішення усіх питань, пов`язаних з припиненням розслідування та мінімальними негативними наслідками щодо ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб у кримінальних провадженнях, які розслідуються слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України.

Тоді ж ОСОБА_5 надіслав ОСОБА_9 у месенджері «WhatsApp» попередньо складені два документи з назвами: «Довідка 14» та «Про закриття по кп». У цих документах було зазначено серед іншого номера кримінальних проваджень, прізвища осіб, які є фігурантами у цих провадженнях, та сформульовані ОСОБА_5 пропозиції стосовно процесуальних рішень та дій, які необхідно вчинити службовим особам Головного слідчого управління Національної поліції України чи іншим уповноваженим службовим особам на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб.

Під час цієї ж розмови ОСОБА_5 повідомив, що сума пропонованої неправомірної вигоди за вчинення комплексу процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб підлягає уточненню та буде обумовлена при наступній зустрічі.

Після цього у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці, але не пізніше 14.06.2025 ОСОБА_5 узгодив із іншим співучасником загальну суму неправомірної вигоди у розмірі 1 (один) мільйон доларів США, яку вони мали намір передати через ОСОБА_9 уповноваженим службовим особам Головного слідчого управління Національної поліції України чи іншим уповноваженим службовим особам за вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб.

14.06.2025 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншим співучасником, зателефонував у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_9 та повідомив, що за вирішення питань, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб уповноваженим службовим особам пропонується передати 1 (один) мільйон доларів США. При цьому вони домовились про наступну зустріч 18.06.2025 у місті Києві.

У подальшому, в період часу з 14.06.2025 по 18.06.2025, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_5 отримав від іншого співучасника, який діяв у інтересах ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, грошові кошти в сумі 100 (сто) тисяч доларів США в якості першої частини попередньо запропонованої суми неправомірної вигоди в розмірі 1 (один) мільйон доларів США, яку через ОСОБА_8 . ОСОБА_5 у змові із іншим співучасником планував передати уповноваженим службовим особам за вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб.

Під час зустрічі між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , яка відбулась за попередньою домовленістю 18.06.2025 о 14 год.15 хв. в ресторані «LUCKY Restaurant», що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Мечнікова, 9, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з іншим співучасником, який діяв у інтересах ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, прагнучи досягнути сприятливого процесуального результату, а саме вчинення уповноваженими особами процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, передав ОСОБА_9 частину раніше запропонованої неправомірної вигоди в розмірі 1 (один) мільйон доларів США, що складає 10 відсотків від загальної суми, а саме 100 (сто) тисяч доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 18.06.2025 - 4 152 000 (чотири мільйони сто п`ятдесят дві тисячі) гривень), яка була призначена для службових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України чи інших уповноважених осіб як неправомірна вигода за вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб.

У вказаному кримінальному провадженні відповідно до ст. ст. 276, 277, 278, 481 КПК України складено та повідомлено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у наданні неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах третіх осіб, дій з використанням службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме:

1. Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, а отже йому загрожує тяжке покарання, у разі визнання винним в інкримінованому злочині.

Враховуючи високий рівень матеріального забезпечення (наявність у власності членів сім`ї підозрюваного рухомого та нерухомого майна) ОСОБА_5 має реальну можливість забезпечити свою життєдіяльність, у разі прийняття ним рішення про переховування від органу досудового розслідування та суду, у тому числі шляхом виїзду за межі території України.

2. Ризик незаконно впливати на свідка, інших підозрюваних, у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Характер та дії ОСОБА_5 та інших можливих співучасників вчинення кримінального правопорушення, підтверджені відповідними протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, надають обґрунтовані підстави стверджувати, що ОСОБА_5 може впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні з метою протидії досудовому розслідуванню, примушування останнього до відмови від надання показань у подальшому, чи до надання неправдивих показань.

При цьому, необхідно взяти до уваги те, що:

-інкримінований підозрюваному злочин, передбачений ч. 3 ст. 369 КК України вчинений у співучасті, що дозволяє особам, причетним до його вчинення координувати свої дії та показання;

-характер зафіксованих розмов і обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність тісних зв`язків у ОСОБА_5 серед працівників правоохоронних органів та значний попередній досвід його роботи в таких органах, зокрема на прокурорських посадах, актуалізує ризик неправомірного впливу на свідка чи уповноважених осіб, які проводять досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підозрюваний ОСОБА_5 хоч і має роботу, зареєстрований адвокатом та здійснював адвокатську діяльність, проте одним із джерел його доходів було вчинення інкримінованого йому злочину. Вчиняючи інкриміноване йому кримінальне правопорушення ОСОБА_5 очевидно мав намір покращити своє матеріальне становище та отримати незаконний дохід.

Зазначені обставини в їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, будучи вільним у праві пересування ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічним способом, за вчинення якого є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні.

4. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином може свідчити той факт, що з 2016 року ОСОБА_5 здійснює адвокатську діяльність, є колишнім працівником органів прокуратури, має зв`язки у правоохоронних органах, органах виконавчої та судової влади, місцевого самоврядування, які може використати з метою ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином для уникнення кримінальної відповідальності. Обставини та характер вчинених кримінальних правопорушень (залучення ОСОБА_5 інших осіб для передачі грошових коштів як неправомірної вигоди) свідчать про високий рівень підготовки, конспіративності дій ОСОБА_5 , що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої дії всіма доступними засобами.

Крім того, сам характер вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, яке полягало у наданні неправомірної вигоди за вирішення питання щодо уникнення кримінальної відповідальності підозрюваними особами, детальна деталізація дій, які необхідно вчинити щоб цього досягти, вказують на те, що ОСОБА_5 може реалізувати інші численні способи створення перешкод органу досудового розслідування у встановленні усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, встановлені обставини та ризики, запобіжні заходи такі як, особиста порука домашній арешт, не зможуть гарантувати та забезпечити нівелювання наявних ризиків, належне дотримання своїх процесуальних обов`язків підозрюваним.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи: особиста порука та зобов`язання, - не зможуть запобігти визначеним ризикам. Адже, у випадку їх застосування, з огляду на встановлені слідчим суддею ризики, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків а так само відсутній належний контроль за дотриманням відповідних процесуальних обов`язків.

Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, хоч і полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби, проте в обставинах цього кримінального провадження не буде досить дієвим. Адже лише обмежує пересування особи, що з усіх встановлених ризиків може усунути лише ризик переховування. Натомість, порушення цього запобіжного заходу може зумовити тільки ініціювання питання застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу.

Слід зазначити, що через військову агресію Російської Федерації та, як наслідок, запроваджений на території України воєнний стан, постійну загрозу ракетних та інших обстрілів, пошкодження об`єктів критичної інфраструктури, систематичні збої у роботі мережі електропостачання та засобів зв`язку, участь працівників Національної поліції, які відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України виконують ухвалу про домашній арешт у забезпеченні громадської безпеки та охорони держави, дієвість та ефективність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть за умови застосування електронних засобів контролю, об`єктивно знижується і у даному кримінальному провадженні не може запобігти встановленим слідчою суддею ризикам.

Особиста порука та особисте зобов`язання тим більше не зможуть належним чином забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу. Адже, у випадку їх застосування, з огляду на встановлені ризики, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а так само відсутній належний контроль за дотриманням відповідних процесуальних обов`язків.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні.

Враховуючи наявність істотних ризиків у процесуальній поведінці підозрюваного ОСОБА_5 його майновий стан (наявність у власності ОСОБА_5 та його дружини щонайменше 2 квартир у м. Дніпро, 2 автомобілів «AUDI Q7» та «TOYOTA VENZA» тощо), сторона обвинувачення вважає, що застава у розмірі 13770 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 41 695 560 (сорок один мільйон шістсот дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у разі її внесення буде співмірною встановленим ризикам та утримуватиме підозрюваного в межах належної процесуальної поведінки.

Посилаючись на викладене, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 13770 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 41 695 560 (сорок один мільйон шістсот дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, в разі сплати яких покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 369 КК України, особа, якій суб`єкт злочину за ст. 369 КК України надає неправомірну вигоду, має бути службовою особою, натомість з протоколів допиту свідка ОСОБА_9 , якому ОСОБА_5 начебто надав неправомірну вигоду, слідує, що останній є тимчасово безробітнім. Також зі змісту протоколів НСРД вбачається, що ОСОБА_5 не сприймав ОСОБА_9 як службову особу або працівника правоохоронного органу і не розумів його статус як службової особи. Відтак виключається правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 369 КК України, натомість дії останнього, за умови достовірності викладених у підозрі обставин, мали б кваліфікувати за ч. 1 ст. 369-2 КК України. Санкція вказаної статті передбачає найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років, що за приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КК України, виключає право слідчого, прокурора ініціювати застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із розміру предмета неправомірної вигоди (100 тисяч доларів США, що станом на 18.06.2025 за офіційним курсом НБУ становить 4 152 000 грн), дане кримінальне провадження не підслідне слідчим підрозділам Національної поліції за правилами ст. 216 КПК України. Вказані істотні порушення вимог КПК виключають використанням документів, долучених до клопотання як допустимих доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_5 .

Відомості внесені до ЄРДР 18.04.2025, тобто задовго до першого дзвінка начебто ОСОБА_5 свідку ОСОБА_8 , який згідно показань останнього мав місце 02.06.2025 та до першої зустрічі 03.06.2025. Крім того, за фабулою даного провадження ОСОБА_5 діяв як адвокат, захисник у кримінальному провадженні, тому будь-яке втручання або контроль його спілкування з його підзахисним не може бути приводом для внесення відомостей в ЄРДР, оскільки є адвокатською таємницею, що охороняється законом. Слід звернути увагу, що дозвіл на проведення НСРД стосовно ОСОБА_5 наданий Київським апеляційним судом ще 22.05.2025 і на першу зустріч з ОСОБА_5 свідок ОСОБА_8 вже прийшов із технічними засобами аудіо- та відеоконтролю. Свідок ОСОБА_8 не є заявником у даному кримінальному провадженні, тому, враховуючи його роль, є особою, яка діяла під контролем правоохоронних органів. Зі змісту матеріалів НСРД видно, що саме свідок ОСОБА_8 ініціює розмову стосовно «пропозицій», на що ОСОБА_5 повідомляє, що йому про це не відомо і ці питання мають бути вирішенні без нього. В подальшому свідок ОСОБА_8 зазначає, що всі питання мають вирішуватись між ними і що не потрібно залучати інших осіб. Вказане свідчить про схиляння підозрюваного «сформулювати пропозицію» її саме ОСОБА_8 , який вже діяв під контролем правоохоронних органів. Кримінальне правопорушення, інкриміноване підозрюваному за ст. 369 КК, є правопорушенням з формальним складом і вважається закінченим з моменту висловлення пропозиції або обіцянки надання неправомірної вигоди. Якщо вважати відомості, викладені в клопотанні слідчого достовірними, то така «пропозиція», відповідно до матеріалів НСРД була висловлена, ще 14.06.2025, тобто злочин вже був закінчений. Проте працівники правоохоронних органів продовжили провокування та документування вказаних подій.

Ризик у виді переховування підозрюваного спростовується процесуальною поведінкою самого підозрюваного та слідчого. Так ОСОБА_5 не був затриманим в порядку ст. 208 КПК, що свідчить про те, що слідчий та прокурор не вважали, що останній зможе вдатись до втечі. Підозрюваний ОСОБА_5 наразі перебуває без будь-якого запобіжного заходу та будучи обізнаним про ініціювання стороною обвинувачення стосовно нього тримання під вартою, не вжив заходів до переховування та добровільно з`явився до суду для розгляду клопотання слідчого. Посилання сторони на тяжкість злочину, яке інкримінується підозрюваному, є формальним, адже за усталеною національною судовою практикою та практикою ЄСПЛ, тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання не є самодостатньою підставою для застосування виключного запобіжного заходу. Твердження в клопотанні, що ОСОБА_5 може залишити територію України, є безпідставним, оскільки загальновідомо, що в країні дії режим воєнного стану і діє заборона перетину кордону чоловікам віком до 65 років. Стосовно ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК у виді незаконного впливу на свідків, як слідує з матеріалів провадження, слідчий долучив до клопотання протоколи допиту лише одного свідка - ОСОБА_8 . За обставин даного провадження є очевидним, що свідок ОСОБА_8 є підконтрольним правоохоронним органам, був залучений до проведення НСРД стосовно підозрюваного, тому будь-який навіть теоретичний, вплив на цього свідка позбавлене логічного сенсу та несе процесуальні ризики для самого підозрюваного. Даний ризик є абстрактним і не має за об`єктивного підтвердження, оскільки перебуваючи без запобіжного заходу та маючи технічну і фізичну можливість, підозрюваний не намагався вийти на зв`язок з вказаним свідком, тому такий ризик є явно безпідставним. Стосовно доводів слідчого про наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4) та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, то такі твердження є безпідставними та ґрунтуються лише на припущеннях сторони обвинувачення. Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має постійне та зареєстроване місце проживання, є адвокатом та займається адвокатською діяльністю, має позитивні характеристики, легальне джерело доходу, що спростовує твердження сторони обвинувачення про вчинення ним нового кримінального правопорушення. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий обґрунтовує лише тим фактом, що ОСОБА_5 раніше працював в органах прокуратури і має зв`язки з правоохоронними органами. Разом з тим, особи, які закінчили юридичний факультет, працюють адвокатами, слідчими, прокурорами, суддями та ін. через характер своєї діяльності мають знайомих, одногрупників, колег в цих органах, проте це не означає, що особа буде використовувати такі відносини для перешкоджання кримінальному провадженню. Жоден ризик у клопотанні не доведений, а просто скопійований з КПК як такий, що «може статися». Стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а також не долучено документів в підтвердження майнового стану підозрюваного та не обґрунтовано чому такий розмір застави не буде завідомо непомірним для нього. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_5 особисте зобов`язання або заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що в його діях дійсно є склад кримінального правопорушення, проте не того, що йому інкримінують. Вказав, що домовлявся про зустріч, передавав гроші, обіцяв за виконану роботу надати 1 млн доларів США. Передаючи грошові кошти, він не вважав, що передає їх для подальшій передачі посадовим особам. Не вбачає підстав для його ізоляції від суспільства. Вказав, що під час обшуку у нього було вилучено 41 тисячу доларів США (особисті збереження його та дружини, яка також працює), його родині належить 2 квартири (власність дружини), 2 транспортні засоби. Наразі у сім`ї немає статків, окрім заробітної плати дружини. Вказав, що раніше не судимий, буде надавати викривальні показання у даному провадженні. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, письмові заперечення захисника, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001148 від 18.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

09.07.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучено до матеріалів клопотання, а саме у: протоколах допиту свідка ОСОБА_8 від 05.06.2025, 24.06.2025, 03.07.2025 /а. м. 39-52/, протоколах огляду від 18.06.2025 /а. м. 53-59/, протоколах про хід виконання негласної слідчої (розшукової) дії від 23.06.2025, 24.06.2025 /а. м. 61-81, 83-97/, протоколах про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту (проведення етапу контролю) від 24.06.2025 /а. м. 98-130/.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 на даній стадії кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, покарання за яке встановлено виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Така суворість та безальтернативність покарання може спонукати особу переховуватись від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення відповідальності, що обумовлює існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. При цьому наявність у ОСОБА_5 дружини та неповнолітньої дитини, офіційного працевлаштування, хоч і позитивно характеризує підозрюваного, але не нівелює вказаного ризику, особливо на початковій стадії досудового розслідування тяжкого кримінального правопорушення.

Передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик незаконно впливати на свідків, експертів у даному провадженні наявний з огляду на те, що підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення у співучасті, ОСОБА_5 , займаючи посаду адвоката, тривалий час працюючи в правоохоронних органах, може мати значні організаційні можливості для незаконного тиску на учасників провадження. Так, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може особисто вчинити дії чи схиляти інших осіб, причетних до вчинення злочину, незаконно впливати (шляхом залякування, умовляння, пропозиції грошової винагороди, погрозами тощо) до вчинення дій, спрямованих на примушення до зміни наданих раніше показань допитаними в межах досудового розслідування особами (шляхом залякування, умовляння, пропозиції грошової винагороди, погрозами тощо). При цьому, доказове значення для суду мають тільки ті показання, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання (або ж отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України), тому до допиту осіб в суді такий ризик залишається актуальним.

Наявний також ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення вчинене у співучасті з невстановленою особою, у зв`язку з чим ОСОБА_5 може координувати свої дії з останнім, впливаючи на зміст, характер та обсяг їх показань та процесуальної поведінки, з метою уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності. Останні можуть обговорювати спільну версію своєї невинуватості у злочинах, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх причетних до розслідуваних кримінальних правопорушень осіб.

Про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином може свідчити той факт, що з 2016 року ОСОБА_5 здійснює адвокатську діяльність, є колишнім працівником органів прокуратури, має зв`язки у правоохоронних органах, органах виконавчої та судової влади, місцевого самоврядування, які може використати з метою ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином для уникнення кримінальної відповідальності.

Підозрюваний також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом зловживання процесуальними правами, що може полягати у неявці для проведення процесуальних дій у справі чи затягуванні з ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування. Крім того, інкримінований ОСОБА_5 злочин передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, що може спонукати останнього вчиняти дії, направлені на його приховання або відчуження.

З огляду на інкримінування ОСОБА_5 надання неправомірної вигоди уповноваженим службовим особам, з метою досягнення сприятливих для підозрюваного ОСОБА_7 процесуальних наслідків у розслідуваних щодо нього та пов`язаних осіб кримінальних провадженнях (зокрема, шляхом уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, зміни процесуального статусу ОСОБА_7 та пов`язаних із ним осіб, скасування заходів забезпечення кримінального провадження, зміни кримінально-правової кваліфікації інкримінованих діянь на більш м`які, закриття кримінальних проваджень, застосування до підозрюваних меншої міри покарання тощо), слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти аналогічні дії спрямовані на досягнення сприятливих процесуальних наслідків для себе, таким чином продовжувати діяльність, в якій наразі підозрюється. Вказане свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду на конкретний характер інкримінованого діяння, протиправна діяльність може бути продовжена ОСОБА_5 і у разі застосування до нього будь-якого іншого запобіжного заходу, в тому числі і цілодобового домашнього арешту.

Твердження сторони захисту про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження існування визначених ст. 177 КПК України ризиків та їх необґрунтованість є безпідставними з огляду на вищевикладене.

При цьому слідчий суддя приймає доводи захисту щодо позитивних характеристик ОСОБА_5 , його сімейного стану, проте вказані обставини, враховуючи конкретні обставини провадження та характер ризиків, наявності таких ризиків не спростовують.

З огляду на встановлення наявності обґрунтованої підозри, доведеність існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особу підозрюваного та конкретні обставини правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід, зокрема і домашній арешт, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , а тому наявні підстави для задоволення клопотання слідчого, прокурора та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому на виконання ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи конкретні обставини справи, те, що неправомірна вигода у розмірі 1 мільйона доларів США належала іншому підозрюваному, а матеріали вказаного клопотання не містять даних про те, що ОСОБА_5 володіє сумою грошових коштів, співрозмірною неправомірній вигоді. З урахуванням балансу між конкретними обставинами кримінального провадження та майновим станом підозрюваного , вважаю із врахуванням принципів розумності і співмірності необхідним вийти за максимальну межу розміру застави, що передбачена п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та визначити заставу у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн, у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти, оскільки на підставі досліджених матеріалів вважаю, що з одного боку внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а з іншого - не стане очевидно непомірною для підозрюваного.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, з метою належного контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного вважаю необхідним у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обраховувати з 11.07.2025 та до 08.09.2025.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн, у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Києва;

р/р UA1012089.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначити до 09.09.2025.

Про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу повідомити Раду адвокатів Дніпропетровської області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1