УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про звільнення від кримінальної відповідальності

21.04.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

?прокурора ОСОБА_3 ,

?обвинуваченого ОСОБА_4 ,

?захисниці ОСОБА_5 ,

?потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 14.01.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вченні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

після судового засідання у нарадчій кімнаті постановив ухвалу про таке:

І. Формулювання обвинувачення згідно з обвинувальним актом

Відповідно до висунутого органом досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він переслідуючи прямий умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у ході словесного конфлікту, 13.01.2016 близько 21:00, знаходячись біля буд. 11 по вул. Б. Хмельницького, що у смт. Зеленівка, м. Херсон, наніс потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар кулаком правої руки у голову, в ході чого ОСОБА_6 впала на асфальтне покриття потиличною частиною голови, в результаті чого спричинив потерпілій, відповідно до висновку №69, Херсонського обласного бюро судово-медичних експертиз від 03.03.2016, тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, два крововиливу в м?які тканини голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Сторона обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_4 за частино другою ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ІІ. Зміст та обґрунтування клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та позиції сторін кримінального провадження

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання захисниці ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Клопотання обґрунтовано тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності , якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до обвинувального акта у зазначеному кримінальному провадженні час вчинення кримінального правопорушення 13 січня 2016 року.

З часу вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень не вчиняв, від суду не ухилявся.

Таким чином на момент розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення сплинув.

Згідно з пунктом 1 частини другої ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами частини восьмої ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій пунктом 1 частини другої цієї статті не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_4 не визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 125 КК України, однак не заперечує проти закриття кримінального провадження на підставах, передбачених КПК України.

На зазначених підставах захисниця просила Суд клопотання задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Обвинувачений підтримав клопотання захисниці. Просив суд задовольнити клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував. Зазначив, що обставини, які б свідчили про ухилення обвинуваченим від суду та вчинення останнім іншого кримінального правопорушення відсутні.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася. Неодноразово повідомлялася про судові засідання через засоби телефонного зв`язку. Своїм правом щодо висловлення своєї позиції стосовно зазначеного клопотання не скористалася.

ІІІ. Мотиви Суду

Згідно з частиною першою ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України. Звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе лише за умови, якщо особою вчинено суспільно небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом правових підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності, вичерпний перелік яких наведено у Кримінальному кодексі України.

Статтею 44 КК України визначено правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності. Особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до пункту 2) частини першої ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Оскільки санкції частини другої ст. 125 КК України передбачають максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, то відповідно до положень ст. 12 КК України вказане діяння відносяться до кримінального проступку, щодо якого в частині строків давності поширюються приписи вказаного пункту 2) частини першої ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отже щодо строків давності в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зауважив, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобіганню будь?якій несправедливості, яка могла би виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення стосовно подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень (рішення від 9 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», скарга №21722/11).

За правовою позицією Верховного Суду звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК) (постанова ОП ККС ВС від 12.09.2022 у справі №203/241/17, провадження №51-4251кмо21).

Відповідно до частини четвертої ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 частини другої ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності

Відповідно до частини першої-третьої ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинуваченому Судом роз`яснено положення статті 285 КПК України і шляхом опитування Суд переконався, що обвинувачений

чітко розуміє зміст та характер висунутого проти нього обвинуваченого,

розуміє, що має право на судовий розгляд кримінального провадження, під час якого прокурор буде зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, яке інкримінується,

розуміє щодо наслідків закриття кримінального провадження за нереабілітуючих обставин.

Отже, у судовому засіданні не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали звільненню ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриттю вказаного кримінального провадження. Суд також враховує позицію сторони обвинувачення, яка зводиться до того, що прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

ІV. Висновки Суду

Отже, встановивши, що клопотання сторони захисту є обґрунтованим, обставини викладені в клопотанні відповідають наданим до суду матеріалам кримінального провадження, вказане кримінальне правопорушення не входить до переліку злочинів щодо яких застосовуються обмежувальні приписи частини п`ятої ст. 49 КК України, Суд вважає за можливе задовольнити клопотання і звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі пункту 2 частини першої ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження за №0000176 від 14.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 125 КК України на підставі пункту 1 частини другої ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при постановлені цієї ухвали

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду (постанова ВП ВС від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, провадження N 13-47кс20).

Отже, Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким завершується кримінальне провадження, має вирішити питання:

про скасування арешту у відповідності зі ст. 174 КПК України;

щодо речових доказів у відповідності зі ст. 100 КПК України;

щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124, 126 КПК України.

Водночас, за даними кримінального провадження відомостей що стосуються виконання (реалізації) статей 100, 174 КПК України не надходило.

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при постановлені цієї ухвали

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Відповідно до висновку Верховного Суду нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. (постанова від 29.09.2021 у справі№ 342/1560/20, провадження № 51-2331км21)

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду. (постанова ВП ВС від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, провадження N 13-47кс20)

Отже, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким завершується кримінальне провадження, вирішує питання:

про скасування арешту у відповідності зі ст. 174 КПК України;

щодо речових доказів у відповідності зі ст. 100 КПК України;

щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124, 126 КПК України,

З цих підстав,

керуючись статтями 284, 285 314, 368-372, 376, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання захисниці адвокатки ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження задовольнити.

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 125 КК України, на підставі пункту 2 частини першої ст. 49 КК України.

3. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 14.01.2016 року, закрити на підставі пункту 1 частини другої ст. 284 КПК України.

4. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 332,10 грн. (триста тридцять дві гривні 10 коп.) процесуальних витрат за залучення експертів і проведення експертиз.

5. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

6. Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальнім кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

8. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1