Справа № 715/1365/25
Провадження № 1-кп/715/150/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2025 с. Глибока

Глибоцький районний Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Глибоцького районного суду Чернівецької області угоду про визнання винуватості від 30.04.2025 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000320 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця по національності. громадянина України, уродженця с Кельменці Чернівецької області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2019 року Національним технічним університетом «Дніпровська політехніка» на підставі рішення Кваліфікаційної комісії про видачу кваліфікаційного сертифіката видано сертифікат № НОМЕР_1 ОСОБА_4 , яким підтверджено відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним вимогам та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель, виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи при здійснення землеустрою.

Частиною 2 статті 28 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що розробники документації із землеустрою зобов`язані: дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, відносини у сфері охорони навколишнього природного середовища, оцінки впливу на довкілля, а також норм і правил при здійсненні землеустрою; інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; виконувати всі умови договору; виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою, крім документації із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору; страхувати свою професійну відповідальність перед замовниками документації із землеустрою та третіми особами. Окрім цього розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» доступ до відомостей Державного земельного кадастру надається, у тому числі, особам, які в установленому законом порядку внесені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Згідно з п. 110 постанови Кабінету міністрів України № 1051 від 7.10.2012 «Про Порядку ведення Державного земельного кадастру» (далі - Порядок) для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, в електронній формі подаються заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22, документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки та електронний документ.

Пунктом 110-2 Порядку визначено, що заява про державну реєстрацію земельної ділянки з доданими документами подається відповідним сертифікованим інженером-землевпорядником від імені замовника з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі через вебсторінку Держгеокадастру.

Під час подання заяви сертифікований інженер-землевпорядник за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на вебсторінці Держгеокадастру вносить:

- погоджену відповідно до законодавства документацію із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі відповідно до вимог Закону України "Про землеустрій" та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України "Про Державний земельний кадастр":

-інформацію (для фізичної особи):

-прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності);

-унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності);

-реєстраційний номер облікової картки платника податку

-реквізити документа, що посвідчує особу (найменування, номер та серію (за наявності) документа, дату його видачі), та документи, що посвідчує повноваження діяти від імені особи (для уповноваженої особи);

-місце проживання.

Після реєстрації на веб-сторінці Держгеокадастру та внесення інформації для подання заяви в електронній формі за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру сертифікованому інженеру- землевпоряднику повідомляється про прийняття заяви та присвоєний їй реєстраційний номер.

Так, у жовні 2024 року, точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, в м. Чернівці Чернівецької області, ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_4 та під час зустрічі попросив останнього здійснити реєстрацію двох земельних ділянок в системі ДЗК, які знаходяться в м. Чернівці, надавши останньому носій інформації, на якому знаходились копії особистих документів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме: сторінки 1-11 паспорта громадянина України та картки фізичної особи - платника податків, а також копії державних актів на право власності на земельні ділянки серіями та номерами ЯЕ №017489 від 04.12.2008, ЯЕ №017496 від 04.12.2008, знаючи про їх фіктивність, та файл типу «IN 4» з вже наявними геодезичними координатами на земельні ділянки. При цьому, не надавши ОСОБА_4 документи, що посвідчують повноваження ОСОБА_6 діяти від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також запевнивши ОСОБА_4 , що зазначені державні акти про право власності на земельні ділянки видані у встановленому законом порядку.

В подальшому, 21 жовтня 2024 року, в період часу з 10 год. 54 хв. до 10 год. 57 хв., ОСОБА_4 , будучи сертифікованим інженером-землевпорядником, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не звертались до нього з заявами про державну реєстрацію земельних ділянок, а ОСОБА_6 не був уповноважений діяти від імені останніх, не будучи обізнаним із злочинним корисливим умислом ОСОБА_6 на незаконне заволодіння зазначеними земельними ділянками, без наявної технічної документації, попередньо не розробивши її, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, супереч постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», згідно якої державна реєстрація земельної ділянки відбувається на підставі технічної документації із землеустрою, яка містить відомості щодо встановлення підновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), маючи доступ до - формаційної автоматизованої системи Держгеокадастру «Е-Сервіси», із використанням робочого комп`ютера та ідентифікаторів доступу (особистого логіна та паролю) та електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснив зміну інформації, що призвела до її перекручування шляхом її доповнення і фальсифікованими даними, шляхом завантаження до автоматизованої системи особистих даних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , державних актів на право власності на земельні ділянки серіями та номерами ЯЕ №017489 від 04.12.2008, ЯЕ №017496 від 04.12.2008, а також «ХМL» файлу з координатами земельних ділянок до інформаційної автоматизованої системи Держгеокадастру «Е-Сервіси» внаслідок чого Держаним кадастровим реєстратором у відповідності до пункту 111 Порядку прийнято рішення про державну реєстрації двох земельних ділянок в м. Чернівці Чернівецької області за кадастровим номером :46:001:0003 площею 1,5 га за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (власник ОСОБА_8 ), а також земельної ділянки за кадастровим номером :46:001:0232 площею 1,5 га за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (власник ОСОБА_7 ).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України, а саме у несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї.

В ході досудового розслідування 30.04.2025 року обвинувачений ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 та прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що обвинувачений ОСОБА_9 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істиності їхніх позицій.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 362 КК України - несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України та узгоджують вид і розмір покарання з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв органу досудового розслідування у встановленні обставин кримінального правопорушення, з урахуванням ступеню тяжкості злочину (зазначене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином), особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра - у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 51 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 51 000 гривень.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст.394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для відмови у її затвердженні.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як було встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, тобто несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї

Враховуючи норму ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.362 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за його вчинення законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314,376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.04.2025 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України і призначити йому міру покарання, у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 51 000 ( п`ятдесят одна тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Чернівецької апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.

СУДДЯ: