Справа № 730/555/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/546/25
Категорія - ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000019 за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Борзна, Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , не одружений, особа з інвалідністю ІІІ групи, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

задоволено клопотання потерпілої ОСОБА_9 та звільнено ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою. Кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Направлено ОСОБА_10 до Борзнянської міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці.

Зобов`язано ОСОБА_10 пройти пробаційні програми «Подолання агресивної поведінки» та «Попередження вживання психоактивних речовин» строком 3 місяці.

Контроль за поведінкою ОСОБА_10 , як особи, до якої застосовано обмежувальні заходи, покладено на Ніжинський районний сектор № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області.

Місцевим судом встановлено, що 31.03.2025 близько 12:00 години, ОСОБА_10 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , під час спільного вживання спиртного і надалі раптово виниклої сварки з ОСОБА_9 , діючи умисно, наніс ОСОБА_9 один удар рукою в область лобної ділянки голови справа та верхньої повіки правого ока, у результаті чого ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 33 від 01.04.2025, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які не спричинили короткотривалий розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Закриваючи кримінальне провадження, суд вказав, що оскільки ОСОБА_10 вперше вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком та не є корупційним злочином, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутності претензій з боку потерпілої, а тому наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом, для звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.46 КК України, та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на ст.91-1 КК України; виключити з резолютивної частини ухвали суду висновки щодо застосування до ОСОБА_10 обмежувальних заходів, а саме: «Направити ОСОБА_10 до Борзнянської міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці.

Зобов`язати ОСОБА_10 пройти пробаційні програми «Подолання агресивної поведінки» та «Попередження вживання психоактивних речовин» строком 3 місяці.

Покласти на Ніжинський районний сектор № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області контроль за поведінкою ОСОБА_10 , як особи, до якої застосовано обмежувальні заходи».

В обґрунтування скарги вказав, що звільнивши ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, та закривши кримінальне провадження за п.1 ч.2 ст.284 КПК України, суд дійшов помилкового висновку про необхідність застосування до ОСОБА_10 обмежувального заходу, передбаченого ст.91-1 КК України, оскільки обмежувальні заходи застосовуються до осіб, які вчинили злочини, пов`язані з домашнім насильством, та одночасно з призначенням покарання. Крім того, суд зобов`язав обвинуваченого пройти пробаційні програми «Подолання агресивної поведінки» та «Попередження вживання психоактивних речовин» строком на 3 місяці, які на час прийняття рішення не передбачені ст.91-1 КК України й виключені законом України від 13.07.2023 №3233-ІХ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень», що набрав законної сили 11.08.2023. Також вказаним законом виключено й норму щодо здійснення органом пробації контролю за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 та правильність висновків суду щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, та закриття кримінального провадження, в апеляційний скарзі прокурором не оспорюються.

Разом з тим, доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, є слушними.

За змістом ст.91-1 КК України, 1. В інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Проте, звільняючи ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, та закриваючи кримінальне провадження за п.1 ч.2 ст.284 КПК України, місцевий суд прийшов до помилкового висновку про необхідність застосування до ОСОБА_10 обмежувального заходу, передбаченого ст.91-1 КК України - направлення до Борзнянської міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк 3 (три) місяці, оскільки такий обмежувальний захід застосовуються лише одночасно з призначенням покарання.

Крім того, місцевим судом обвинуваченого ОСОБА_10 було зобов`язано пройти пробаційні програми «Подолання агресивної поведінки» та «Попередження вживання психоактивних речовин» строком 3 місяці, з покладенням контролю за поведінкою ОСОБА_10 , як особи, до якої застосовано обмежувальні заходи, на Ніжинський районний сектор № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області.

Проте, Законом України від 13.07.2023 №3233-ІХ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень», що набрав законної сили 11.08.2023, було внесено ряд змін до Кримінального кодексу України, в тому числі до ст.91-1 КК України, якими виключено такий вид обмежувального заходу, як направлення особи, яка вчинила домашнє насильство, для проходження пробаційної програми, та норму щодо здійснення органом пробації контролю за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи.

Отже, суд першої інстанції застосував норми закону щодо проходження пробаційної програми та здійснення контролю за засудженим, які на час ухвалення судового рішення щодо ОСОБА_10 втратили свою чинність, тобто застосував закон, який не підлягав застосуванню.

А тому, з мотивувальної та резолютивної частини ухвали суду першої інстанції підлягають виключенню посилання суду на положення статті 91-1 КК України, а також висновки суду щодо застосування до ОСОБА_10 обмежувальних заходів, положення про застосування до обвинуваченого ст.91-1 КК України та покладення контролю за їх виконанням на орган пробації.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2025 року щодо ОСОБА_10 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2025 року щодо ОСОБА_10 посилання суду на положення статті 91-1 КК України.

Виключити з резолютивної частини ухвали суду висновки щодо застосування до ОСОБА_10 обмежувальних заходів, а саме:

«Направити ОСОБА_10 до Борзнянської міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці.

Зобов`язати ОСОБА_10 пройти пробаційні програми «Подолання агресивної поведінки» та «Попередження вживання психоактивних речовин» строком 3 (три) місяці.

Покласти на Ніжинський районний сектор № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області контроль за поведінкою ОСОБА_10 , як особи, до якої застосовано обмежувальні заходи».

У решті цю ж ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4