У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити її скаргу в повному обсязі.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею порушено вимоги ст.306 КПК України та скаргу розглянуто без участі прокурора бездіяльність якого оскаржується.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою за вих. №2/ТГЮ-94 від 07.03.2025 р. На обґрунтування скарги вказала, що 07.03.2025 р. нею у Миколаївську обласну прокуратуру через Окружну прокуратуру м. Миколаєва була надіслана заява про вчинення кримінальних правопорушень, проте відомості з вказаної заяви до ЄРДР внесені не були.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що відповідно до повідомлення від 28.03.2025 р. за підписом начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , до прокуратури Миколаївської області скарга ОСОБА_6 від 07.03.2025 за вих. №2/ТГЮ-94 не надходила. Доказів звернення до уповноваженого суб`єкта, бездіяльність якого оскаржується Миколаївської обласної прокуратури із повідомлення про вчинення злочину скаржником та її представником слідчому судді не надано, у зв`язку із чим скарга задоволенню не підлягає.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно з положеннями статті 24 КПК України, які узгоджуються з приписами статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування.

Зокрема, до таких відносяться:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою за вих. №2/ТГЮ-94 від 07.03.2025 р. На обґрунтування скарги вказала, що 07.03.2025 р. нею у Миколаївську обласну прокуратуру через Окружну прокуратуру м. Миколаєва була надіслана заява про вчинення кримінальних правопорушень, проте відомості з вказаної заяви до ЄРДР внесені не були.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що відповідно до повідомлення від 28.03.2025 р. за підписом начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , до прокуратури Миколаївської області скарга ОСОБА_6 від 07.03.2025 за вих. №2/ТГЮ-94 не надходила. Доказів звернення до уповноваженого суб`єкта, бездіяльність якого оскаржується Миколаївської обласної прокуратури із повідомлення про вчинення злочину скаржником та її представником слідчому судді не надано, у зв`язку із чим скарга задоволенню не підлягає.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до висновку, викладеного у Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Правові підстави для звернення до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора передбачені п.1 ч.1 ст.303 КПК України, відповідно до якого на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора.

Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора пов`язану із невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає доведенню факт подання заяви чи здійснення повідомлення про злочин певному суб`єкту, уповноваженому здійснити таке внесення. Між тим, звернувшись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської обласної прокуратури, заявником не надано належних даних, які б указували на наявність подання нею заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення до Миколаївської обласної прокуратури. В матеріалах провадження наявна копія сторінки електронної пошти відповідно до якої заява від 07.03.2025 р. №2-ТГЮ-94 ОСОБА_6 безпосередньо до Миколаївської обласної прокуратури не спрямовувалася, а була відправлена на електронну пошту до іншої юридичної особи.

Слідчим суддею було направлено запити до Миколаївської обласної прокуратури з метою з`ясування чи надходила до вище вказаного органу заява про кримінальне правопорушення від 07.03.2025 р. №2-ТГЮ-94 ОСОБА_6 та відповідно до повідомлення від 28.03.2025 р. за підписом начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , до прокуратури Миколаївської області скарга ОСОБА_6 від 07.03.2025 за вих. №2/ТГЮ-94 не надходила.

У даній категорії справ обов`язок доведення обставин, що викладені у скарзі, покладається на особу, яка подала скаргу. Заявник у даній скарзі не має статусу ні підозрюваного, ні обвинуваченого, тому на нього не поширюються вимоги діючого законодавства, які забезпечують дію презумпції невинуватості та щодо забезпечення доведеності обставин, які впливають на об`єм його прав та обов`язків (ст.17 КПК України, ст.62 Конституції України).

Із урахуванням принципів змагальності сторін у ході судового розгляду (ст.22 КПК України, п.3 ч.1 ст.129 Конституції України), диспозитивності (ст.26 КПК України), колегія суддів вважає, що слідчий суддя був позбавлений як можливості, так і правових підстав для, установлення факту подачі такої заяви, змісту цієї заяви, тощо. Наведене дає підстави стверджувати те, що заявником повинен був доводитись факт подання ним заяви про вчинення злочину до компетентного органу, що є передумовою для вирішення слідчим суддею питання про наявність чи відсутність бездіяльності відповідного органу, пов`язаної із невнесенням відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки ця обставина заявником доведена не була, слідчий суддя ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні скарги.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 303, 404, 406, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді