ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 Справа №607/24694/24 Провадження №1-кп/607/651/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000154 від 01 листопада 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок, Городоцького району, Львівської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28 травня 2025 року Козівським районним судом Тернопільської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2024 року близько 20:30 год, у ОСОБА_3 , який перебував за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , в ході конфлікту виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 27 жовтня 2024 року близько 20:30 год., перебуваючи за місцем проживання в будинку по АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли через відмову потерпілої ОСОБА_5 надати йому кошти для купівлі алкоголю та сигарет, в ході словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на підвищеному тоні словесно ображав нецензурною лексикою, шарпав за одяг, умисно наносив удари своєю долонею по руках та передпліччі ОСОБА_5 , після чого зняв своє взуття, а саме: кросівок, та жбурнув ним у ділянку грудної клітки ОСОБА_5 , після цього, взяв своєю лівою рукою жіночу сумку та жбурнув нею у ділянку обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синця із садном на його тлі нижньої повіки лівого ока, садно бокової стінки носа, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, 20 листопада 2024 року близько 20:00 год, у ОСОБА_3 , який перебував за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , в ході конфлікту виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , 20 листопада 2024 року близько 20:00 год., перебуваючи за місцем проживання в будинку по АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли через відмову потерпілої ОСОБА_5 надати йому кошти для купівлі алкоголю, сигарет та одягу, в ході словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на підвищеному тоні словесно ображав нецензурною лексикою, шарпав за одяг, умисно наносив удари своєю долонею лівої руки по голові ОСОБА_5 у ділянку скроней, після чого схопив за одяг в ділянці грудей ОСОБА_5 і розпочав шарпати, пізніше взяв свій телефон і жбурнув своєю лівою рукою ним у ОСОБА_5 , ОСОБА_3 влучив телефоном в обличчя ОСОБА_5 в лобну ділянку голови. Внаслідок чого ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді садна лобової ділянки голови справа, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю, погодився зі всіма обставинами, викладеними у обвинувальних актах та суду показав, що дійсно 27 жовтня 2024 року, перебуваючи за місцем проживання, в ході словесно конфлікту спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синця із садном на його тлі нижньої повіки лівого ока, садно бокової стінки носа. Також, 20 листопада 2024 року та 20 листопада 2024 року, перебуваючи за місцем проживання, в ході словесно конфлікту спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді садна лобової ділянки голови справа. У вчиненому щиро розкаюється, помирився з потерпілою та просить його суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, як легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків, його ставлення до них та поведінку після їх вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше судимий, по місцю проживання характеризується задовільно, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому. Обставини, які обтяжують покарання - відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

При цьому судом встановлено, що 28.05.2025, ОСОБА_3 засуджено вироком Козівського районного суду Тернопільської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Таким чином, кримінальний проступок, у кримінальному провадження, що розглядається судом, вчинено ОСОБА_3 27.10.2024, 20.11.2024, тобто до постановлення вищезазначеного вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 28.05.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Разом з цим, ч. 3 ст. 72 КК України встановлено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Враховуючі положення ч.3 ст.72 КК України, вирок Козівського районного суду Тернопільської області відносно ОСОБА_3 від 25.05.2025 підлягає самостійному виконанню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України, вирок Козівського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2025 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ст.126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1