Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5257/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/386/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваної: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 травня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 травня 2025 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 без визначення розміру застави, до 12 липня 2025 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає зазначену ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя не врахував, що підозрювана повністю визнає вину та щиро кається, немає наміру ухилятися від слідства та суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження та не заперечуються стороною захисту.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання її винною їй може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, підозрювана не має постійного місця проживання, час від часу проживає у знайомих та на довгий час не затримується на одному місці проживання, офіційно не працевлаштована, що дає підстави вважати, що остання не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували її за місцем фактичного проживання.

Підозрювана ОСОБА_6 може впливати на свідків та потерпілого, оскільки потерпілим та безпосередніми свідками вчинення злочину є друзі та знайомі підозрюваної, а тому в разі не перебування під вартою остання може незаконно впливати на них шляхом підкупу, переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Також ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки схильна до вживання алкоголю, що підвищує ризик вчинення кримінального правопорушення, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за якій передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, наслідки (тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння), офіційно не працевлаштована, немає постійного місця проживання, ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час, на переконання апеляційного суду зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

Доводи сторони захисту, що підозрювана ОСОБА_6 визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.121 КК України не спростовують правильність висновків слідчого судді, оскільки при застосуванні запобіжного заходу враховується обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд вправі не визначати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства, а тому колегія суддів не вбачає порушень при застосуванні слідчим суддею запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 без визначення розміру застави.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки суду про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст.194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 травня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: