Справа № 645/2754/25
Провадження № 1-кс/645/539/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 р. м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000627 від 28.04.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Клопотання обґрунтоване тим, що 27.04.2025 о 22.30 год. до КНП «МКЛ № 2 ім. проф. Шалімова» ХМР доставлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із травмою у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки та ножового поранення тонкої кишки, брижі тонкої кишки, великого чепця. (ІТС ІПНП №8632 від 28.04.2025). За даним фактом СВ ВП № 2 ХРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000627 від 28.04.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. 28.04.2025 року на підставі ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 28.04.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, тимчасово не працюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Підозра ОСОБА_8 підтверджується зібраними доказами: протоколом затримання особи; заявою потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 28.04.2025; протоколом огляду місця події від 27.04.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 28.04.2025. Підстави застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовуються настанням ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, орган досудового розслідування вважає, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі, просила суд застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, наголосити, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не підтверджені, а підозрюваний співпрацює з органом досудового розслідування.

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ХРУП№ 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000627 від 28.04.2025 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

На даній стадії досудового розслідування встановлено, що 27.04.2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько о 19.00 годині, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, знаходився за місцем свого мешкання за адресою : АДРЕСА_2 , розпиваючи спиртні напої разом із раніше знайомим йому потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Надалі, близько 20.00 години 27.04.2025 під час розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , перебуваючи спереду від потерпілого, умисно, наніс ножем кілька ударів в область передньої черевної стінки та кілька ударів в область грудної клітини, чим спричинив йому тілесні ушкодження, у вигляді проникаючих ножових поранень передньої черевної стінки та непроникаючих ножових поранень грудної клітини, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження і є небезпечне для життя (відповідно до п.2.1. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.»).

28.04.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та останній затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Вказаний злочин, згідно з положеннями ст. 12 КК України, є тяжким.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

На даній стадії досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_12 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується: висновком експерта, даними протоколів огляду місця події, показами свідків.

Європейський Суд з прав людини у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На сьогодні, підозра, пред`явлена ОСОБА_5 ґрунтується на наступних матеріалах кримінального провадження: протоколі затримання особи; заяві потерпілого ОСОБА_7 ; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколі допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 28.04.2025; протоколі огляду місця події від 27.04.2025; повідомленні про підозру ОСОБА_5 від 28.04.2025.

Сторона обвинувачення вважає, що у даному випадку існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проте, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків та потерпілого.

Так, стосовно ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створить загрозу суспільству.

Так слідчий суддя приходить до висновку, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведений, в зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 ,усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на значний строк.

Стосовно ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вбачає ймовірність можливості підозрюваного незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Стосовно ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджання іншим шляхом у кримінальному провадженні, то він на думку слідчого судді є недоведеним навіть з мінімальною ймовірністю його існування, оскільки матеріали клопотання не містять відомостей на підтвердження доводів слідчого щодо наявності вказаного ризику.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, визнаним судом підтвердженими.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , згідно з матеріалами клопотання, раніше не засуджувався, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, є особою працездатною, має середню освіту. Під час допиту в судовому засіданні дружина підозрюваного ОСОБА_13 охарактеризувала свого чоловіка виключно з позитивної сторони та повідомила, що вони постійно мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення необхідності застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із усіх видів запобіжних заходів, визначених у ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вказаних вище ризиків, враховуючи дані про особу підозрюваного та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 182, 183, 206, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади (за наявності) свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (окрім випадків явки до слідчого, прокурора, суду).

Встановити строк дії даної ухвали до 26.06.2025 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органів Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу направити для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з-під варти у залі судового засідання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 29.04.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1