КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1491/23
Провадження № 1-кп/177/93/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження№ 0000964 від 10.05.2023 за ст. 123 КК України щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , проживав разом із матір`ю ОСОБА_6 та своїм братом ОСОБА_7 за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання на ґрунті побутових відносин та постійного вживання потерпілим алкогольних напоїв, приниженням честі та гідності ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що супроводжувалось протизаконним насильством із боку потерпілого, між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 систематично виникали сімейно-побутові конфлікти, які згодом переростали в сварки, востаннє 03.05.2023.

Так, ОСОБА_2 , 09.05.2023 у денний час, разом із працівниками поліції почав розшукувати ОСОБА_7 у межах с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, із метою з`ясування ним відносини з приводу конфлікту, що стався між ними.

Цього ж дня, після того як працівники поліції поїхали, приблизно о 16 год. 25 хв., ОСОБА_2 знаходячись біля альтанки поблизу будинку по АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_7 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переліз через розташований поряд металевий паркан та швидко біг до нього.

Після того, як ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_2 , останній знаходячись на ділянці місцевості між бетонованим парканом та альтанкою, встановленими поблизу будинку АДРЕСА_2 , будучи в стані фізіологічного афекту, тобто сильного душевного хвилювання, викликаного пережитим систематичним домашнім насильством із боку потерпілого ОСОБА_7 , що викликало емоційний стан стресу, фрустрації та страху, що впливав на його поведінку, утримуючи в правій руці ніж, 09.05.2023 приблизно о 16 год. 30 хв., завдав потерпілому ОСОБА_7 три удари в праву передню ділянку грудної клітини, унаслідок чого останній не втримавши рівновагу впав спиною на землю.

Відразу ж після цього, ОСОБА_2 продовжуючи перебувати в стані сильного душевного хвилювання, схилився над лежачим на землі потерпілим ОСОБА_7 та продовжуючи утримувати в правій руці невстановлений слідством ніж, у швидкій послідовності завдав потерпілому ОСОБА_7 по одному удару в передню ліву передню ділянку грудної клітини, ліву задньо-пахвову ділянку тулубу та в ліву брову.

Після цього ОСОБА_2 із місця вчинення злочину втік, а потерпілого ОСОБА_7 цього ж дня, бригадою швидкої медичної допомоги, госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР», де останньому надано своєчасну медичну допомогу.

Таким чином, потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у виді: різаної рани лівої брови; 4 проникаючих колото-різаних поранень тулубу з ушкодженням обох легень, печінки, діафрагми шлунку, двобічного гемотораксу (600 мл крові у плевральних порожнинах), гемоперитонеуму (100 мл крові у черевній порожнині), які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 123 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину визнав, не заперечувала обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що він проживав разом з матір`ю ОСОБА_6 та молодшим братом ОСОБА_7 через вживання останнім алкогольних напоїв та заборонених речовин, останній поводив себе агресивно ображав їх з матір`ю, застосовував фізичне насильство. У зв`язку із вчиненням чергового домашнього насильства в сім`ї, ОСОБА_7 розшукували працівники поліції 09.02.2023, та він їм у цьому допомагав. Однак, не знайшовши ОСОБА_7 , працівники поліції поїхали, а він залишився та спілкувався із знайомими біля альтанки поблизу будинку по АДРЕСА_2 . Через деякий час з`явився ОСОБА_7 , який перескочив через металевий паркан та біг у його бік, при цьому, висловлюючи погрози. У руці ОСОБА_7 тримав гострий предмет (ніж чи заточку) який він встиг вихопити у нього, в результаті чого порізав собі палець, і в той момент навіть цього не відчув. Усе відбувалося дуже швидко, «все було немов у тумані», переживав за своє життя, погрози брата сприймав реально. ОСОБА_7 встиг нанести йому удар в область правої руки. Переживаючи за своє життя, хаотично наніс братові удари в область тулуба. Коли ОСОБА_7 почав кричати, він зупинився. Залишивши брата на місці події, пішов до своєї тітки ОСОБА_8 , де також перебувало його мати. Вони обробили йому руку та після того, як він розповів про події, які відбулися, викликали поліцію. У вчиненому щиро розкаюється. Пояснив, що не бажав, щоб так сталося, не мав наміру спричиняти братові будь-які тілесні ушкодження, тим паче, позбавляти його життя. Просив у брата вибачення.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_2 за ст. 123 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд керується ст. 50, ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким (ст. 123 КК України) злочином, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується позитивно за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, утриманців та групи інвалідності не має, раніше не судимий, а також поведінку потерпілого відносно обвинуваченого.

При цьому, суд враховує, що за змістом ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Таким чином, із урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_2 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, буде необхідним та достатнім призначення покарання в межах санкції ст. 124 КК України, у виді обмеження волі.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 у рамках даного кримінального провадження був затриманий на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України 09.05.2023, згідно з протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.05.2023 (т.1 а.п.22-23).

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2025, до ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому, ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2023, змінено на цілодобовий домашній арешт (т.1 а.п.54-56, т.2 а.п.195-196).

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 змінено ОСОБА_2 запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби (нічний) (т.5 а.п.16).

Запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, сплив. Клопотання про застосування запобіжного заходу до суду не надходили та, відповідно, судом не розглядалися.

Отже, попереднє ув`язнення в період із 09.05.2023 по 01.12.2023 та період перебування ОСОБА_2 під цілодобовим домашнім арештом із 01.12.2023 по 18.01.2024, підлягає зарахуванню в строк покарання, відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 72 КК України, що в сукупності складає 7 місяців 6 днів позбавлення волі. При цьому, із урахуванням виду призначеного покарання, а саме, обмеження волі, підлягають застосуванню положення п. 1 б) ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_2 у вказаному кримінальному провадженні не подавався.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно: куртку зі слідами нашарування речовини бурого кольору, яку поміщено в спеціальний пакет WAR 1850853; джинсові штани зі слідами нашарування речовини бурого кольору, які поміщені в спеціальний пакет PSP 3234073, застосовані на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.05.2023, підлягають скасуванню (т.1 а.п.57-58).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальній втрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 123 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяці обмеження волі.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 72 КК України, у строк покарання зарахувати період попереднього ув`язнення ОСОБА_2 з 09.05.2023 по 01.12.2023, із розрахунку день за день та період перебування останнього під цілодобовим домашнім арештом із 01.12.2023 по 18.01.2024, із розрахунку: три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, що в сукупності складає 7 місяців 6 днів позбавлення волі.

Із урахуванням положення п. 1 б) ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, покарання вважати відбутим.

ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання у зв`язку з його фактичним відбуттям.

Скасувати арешт на майно: куртку зі слідами нашарування речовини бурого кольору, яку поміщено в спеціальний пакет WAR 1850853; джинсові штани зі слідами нашарування речовини бурого кольору, які поміщені в спеціальний пакет PSP 3234073, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.05.2023 (т.1 а.п.57-58).

Речові докази: фрагмент ґрунту зі слідами РБК у паперовому конверті № ЗЗ-0063481, що згідно з квитанцією зберігається у камері речових доказів (т.1 а.п.15-16), а також куртку зі слідами нашарування речовини бурого кольору, яку поміщено в спеціальний пакет WAR 1850853; джинсові штани зі слідами нашарування речовини бурого кольору, які поміщені в спеціальний пакет PSP 3234073 (т.1 а.п.57-58) знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0000964 від 10.05.2023 щодо ОСОБА_2 , у двох томах, залишити при обвинувальному акті, із подальшим зберіганням у справі № 177/1491/23 (провадження № 1-кп/177/93/25).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: