ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1648/25 Номер провадження 11-сс/814/515/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 27 травня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області та накладено арешт на вилучене під час обшуку від 22.05.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон „Nokia (IMEI-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ), що належить ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон „Samsung (IMEI-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 ), що належить ОСОБА_8 .

Як вбачається зі змісту клопотання, ВРОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000771 від 11.12.2024 року за фактом зловживання службовими особами ВЧ НОМЕР_5 службовим становищем, які шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до службової документації щодо перебування військовослужбовців в зоні проведення бойових дій, безпідставно здійснюють нарахування бойових виплат, що спричиняє тяжкі наслідки, тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України.

Встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_10 , який, являючись військовослужбовцем та перебуваючи на посаді начальника авіаційної технічної експлуатаційної ВЧ НОМЕР_5 , надає службову документацію, в тому числі бойові розпорядження, про відправку підлеглих йому військовослужбовців в зону проведення активних бойових дій.

Крім того, ОСОБА_10 посприяв працевлаштуванню до ВЧ НОМЕР_5 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які на теперішній час не виконують обов`язки військової служби.

Вказані дії приховуються службовими особами ВЧ НОМЕР_5 , які отримують частину грошового забезпечення від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .

Згідно отриманої інформації ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцями, фактично працюють на фермі ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , виконуючи роботи по утриманню сільськогосподарських тварин.

22.05.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон „Nokia (IMEI-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ), що належить ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон „Samsung (IMEI-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 ), що належить ОСОБА_8

- 236 коробок, по 180 шт. упаковок в кожній, з галетним печивом „Раціон;

- 67 пляшок, об`ємом 5 л. кожна, олії „Щедрий Дар;

- 8 коробок, по 1000 шт. в кожній, з пакетиками чаю „Мономах;

- 9 упаковок, по 12 банок в кожній, горошку зеленого „Дара;

- 108 упаковок, по 30 банок в кожній, згущеного молока;

- 44 упаковки , по 6 пляшок в кожній, об`ємом 1,5 л., лимонаду „Мохіто;

- 50 упаковок, по 6 пляшок в кожній, об`ємом 1,5 л., води негазованої „Прозора;

- 10 коробок, по 36 банок в кожній, консерви „каша рисова з яловичиною.

Постановою слідчого від 22.05.2025 року вказане майно визнано речовими доказами.

З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ у кримінальному провадженні. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.

Частково відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав, що прохання про накладення арешту на продукти харчування є безпідставним, оскільки слідчим не доведено, що вилучене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник подав апеляційні скарги, в яких просить ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на мобільні телефони „Nokia та „Самсунг, скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого в цій частині відмовити, а належне майно повернути власникам, оскільки прокурором не надано достатніх і належних доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту.

Вказує, що вилучене під час обшуку майно належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на праві власності, жодного відношення до кримінального провадження не має, не містить на собі слідів злочину, а тому не відповідає ознакам ст.98 КПК України. Крім того, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про підозру повідомлено не було.

При цьому, у відповідності до положень ч.2 ст.64-2 КПК України правом на звернення із клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи наділений виключно прокурор. В даному випадку, слідчий являється не уповноваженою на звернення із відповідним клопотанням особою.

Також звернув увагу на порушення слідчим суддею строків розгляду клопотання про арешт майна.

Прокурор, представник ОСОБА_6 , власник майна ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився. Просили розгляд провадження провести за їхньої відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 170, 173 КПК України з`ясував усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Як вбачається із матеріалів провадження, виявлені під час обшуку: мобільний телефон „Nokia, що належить ОСОБА_9 , та мобільний телефон „Samsung, що належить ОСОБА_8 , визнано речовими доказами

З огляду на протокол обшуку від 22.05.2025 року, витяг з ЄРДР, є достатні підстави вважати, що вказані мобільні телефони можуть мати відношення до зловживання владою або службовим становищем, тобто умисного, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, та можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження вилученого майна необхідно накласти арешт. Отже, висновок слідчого судді про необхідність задоволення клопотання слідчого щодо арешту мобільних телефонів „Nokia та „Samsung, є правильним.

Є необгрунтованими і твердження апелянта щодо відсутності процесуальних повноважень у слідчого, у розумінні положень ч.2 ст.64-2 КПК України, на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Положеннями ч.1 ст.171 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Такими особами є прокурор та слідчий за погодженням з прокурором.

В свою чергу, норми ст.64-2 визначають лише права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчими ВРОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000771 від 11.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України

З клопотанням про арешт майна в межах даного провадження до слідчого судді звернувся слідчий в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_13 , за погодженням з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_14 .

Таким чином, в даному випадку, з огляду на приписи ст.171 КПК України, слідчий є належною процесуальною особою, а тому, за наявності погодження прокурора, наділений правом на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Всупереч доводам захисника, розгляд слідчим суддею клопотання з порушенням строку, визначеного ч.1 ст.172 КПК України, не є істотним порушенням КПК України та не тягне за собою скасування ухвали слідчого судді чи відмову у задоволення клопотання про арешт майна.

З огляду на викладене, твердження апелянта про безпідставність накладення арешту на майно є необґрунтованими, а ухвала слідчого судді - законною і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 27 травня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4