Провадження № 1-в/127/181/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2024,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)»: ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 щодо призначення покарання більш м?якого, ніж призначено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від

26.06.2024.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 щиро кається у вчиненому діянні, та оскільки є людиною похилого віку та зробив висновки, що вчиненні ним діяння не правильні, а тому просить пом?якшити йому покарання.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання

засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначив, що ОСОБА_3 засуджений за вчинення тяжкого злочину, лише 15.07.2026 відбуде половину призначеного покарання, інших підстав відповідно до характеристики засудженого встановлено не було. На даний момент, клопотання ОСОБА_3 є передчасним та необґрунтованим, а тому у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_3 про пом`якшення покарання призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2024 просив відмовити.

Представник Державної установи «Вінницька випрана колонія (№ 86)»

ОСОБА_5 повідомив, що засуджений ОСОБА_3

характеризується посередньо, в установі не працює за власним бажанням, а тому просив суд відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , оскільки останній своєю поведінкою не довів свого виправлення.

ОСОБА_3 своє, клопотання підтримав та просив суд його

задовільнити.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_3 ,

приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду

Вінницької області - у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№

86)».

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким застосовується, до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш

м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконані законних вимог адміністрації установи виконання покарання,

відсутності порушень дисципліни, товариському ставлення до інших

засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Як вбачається із особової справи засудженого ОСОБА_3 , останній неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі та звільнявся згідно зі ст. 81 КК України, на даний час засуджений вироком

Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2024 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 України до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_3 , наданої адміністрацією Державної установи «Вінницька випрана колонія (№ 86)»

вбачається, що ОСОБА_3 за час відбування покарання в установі характеризується посередньо. У виробничій майстерні та на роботах з господарського обслуговування установи не працевлаштований за власним бажанням. Вимоги режиму відбування покарання не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. По відношенню до представників установи поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_3 підпадає

під дію ст. 82 КК України по відбуттю строку покарання - 15.07.2026.

Разом з тим, незважаючи на відсутність офіційного працевлаштування, засуджений може бути заохочений адміністрацією установи за виконання ним покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки та вимог безпеки праці, за активну участь в житті відділення.

Також, в сукупності з характеризуючими обставинами суд враховує кількість попередніх судимостей ОСОБА_3 та застосування раніше до нього заохочувальних норм, що викликає об`єктивні сумніви у його виправленні.

Так, призначення більш м`якого покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Головною передумовою для застосування до особи більш м`якого

покарання є не тільки сплив певної частини строку покарання, а і факт того, що

засуджений став на шлях вправлення.

Крім того, із матеріалів особової справи не встановлені обставини, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_3 став на шлях виправлення, а тому до нього слід застосувати норми ст. 82 КК України.

Таким чином, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування відносно нього більш м`якого покарання, ніж призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2024, є передчасним, а тому у задоволені клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2024 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: