У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

Справа №348/1667/25

Провадження №1-кс/348/352/25

04 липня 2025 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання дізнавача СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000090 від 01.07.2025 року.

Клопотання погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 та надійшло поштовим зв`язком в провадження слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 03.07.2025 року.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 01.07.2025 року щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, дослідивши докази по даному клопотанні, слідчий суддя, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000090 від 01.07.2025 року.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.4 ст.358, ст.290 КК України.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 .

В судове засідання дізнавач не прибула, натомість попередньо подала заяву, відповідно до якої просила розглянути дане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000090 від 01.07.2025 року без її участі. Подане клопотання підтримала та просила його задоволити.

Третя особа (користувач), щодо майна якої вирішується питання про арешт: ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, натомість надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд даного клопотання у її відсутність і прийняти рішення на розсуд слідчого судді.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року внесено зміни до КПК України та доповнено п.41 ч.1 ст.3 КПК України, відповідно до якого дізнавач - службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, у випадках, установлених цим кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції передбаченої цим кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.

Відповідно до ст.401 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

У відповідності до вимог ч.1 ст.300 КПК України, для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно із ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчим суддею з`ясовано, що сектором дізнання Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000090 від 01.07.2025 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.4 ст.358 та ст.290 КК України.

Встановлено, що 01.07.2025 року до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення на лінію «102» від працівника сервісного центру ТСЦ №2645 ОСОБА_6 , про те, що під час перереєстрації транспортного засобу марки «Opel Ascona», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька: АДРЕСА_1 , пред`явила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на даний автомобіль, ймовірно із ознаками підробки, оскільки воно (свідоцтво) видане на інший автомобіль, а саме марки «ВАЗ 2108» на ім`я ОСОБА_7 . Крім цього, вказаний автомобіль марки «Opel Ascona» може містити ознаки підробки або заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова.

01.07.2025 під час огляду місця події в сервісному центрі ТСЦ 2645, в м.Надвірна, по вул.Визволення, 2, Івано-Франківської області, було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Opel Ascona», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_8 , яке упаковано в паперовий конверт з роз`яснювальними надписами; довіреність від 30.06.2025 року, зареєстровану в реєстрі за № 1857, серія та номер бланка НТХ 022148, видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також упаковано в паперовий конверт з роз`яснювальними надписами та транспортний засіб марки «Opel Ascona», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, користувачем якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька: АДРЕСА_1 .

У даному кримінальному провадженні зазначені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та довіреність визнано речовими доказами і долучено до матеріалів кримінального провадження.

Вказаний вище транспортний засіб було поміщено на територію Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м.Надвірна, вул.Шевченка, 3.

Зазначений транспортний засіб у кримінальному провадженні також визнано речовим доказом, так як під час досудового розслідування може виникнути необхідність в проведенні додаткового його огляду.

Разом з тим, 02.07.2025 року призначено судово-криміналістичну експертизу технічного дослідження документів, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України, що по вул.Національної Гвардії, 14, в м.Івано-Франківськ.

Отже, наведені документи та майно, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність в накладенні у встановленому законом порядку арешту на них

Відповідно до пунктів 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя констатує, що в якості мети та правової підстави для накладення арешту, визначеної п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, слід накласти арешт на майно з метою його збереження як речового доказу, заборонивши користуватися, розпоряджатися та відчужувати його.

У відповідності до абз.1 ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Разом з тим, абз.2 даної частини та статті закріплено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На переконання слідчого судді, матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна, оскільки виявлені та вилучені 01.07.2025 під час огляду місця події в сервісному центрі ТСЦ 2645, в м.Надвірна, по вул.Визволення, 2, Івано-Франківської області: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Opel Ascona», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_8 , яке упаковано в паперовий конверт з роз`яснювальними надписами; довіреність від 30.06.2025 року, зареєстрована в реєстрі за № 1857, серія та номер бланка НТХ 022148, видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також упакована в паперовий конверт з роз`яснювальними надписами та транспортний засіб марки «Opel Ascona», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, користувачем якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька: АДРЕСА_1 , є речовими доказами кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ст.290 КК КК України і зберегли на собі їх сліди та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з якими подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі з метою забезпечення проведення судово-криміналістичної експертизи технічного дослідження документів, яка на даний час вже призначена, а також запобігання можливому приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню вилученого майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню і слід накласти арешт на рухоме майно із забороною користування, розпоряджання та відчуження вказаного майна.

На підставі наведенного, керуючись ст.ст.401, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000090 від 01.07.2025 року задоволити.

Накласти арешт із забороною користування, розпоряджання та відчуження на:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Opel Ascona», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_8 ;

- довіреність від 30.06.2025 року, зареєстровану в реєстрі за № 1857, серія та номер бланка НТХ 022148, видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- транспортний засіб марки «Opel Ascona», 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, користувачем якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні №0000090 від 01.07.2025 року.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.9 ч.1 ст.ст.309, 395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1