У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000329, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8

на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2024 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців.

Ухвалено строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 15.03.2022. Зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 15.03.2022 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 25 350 грн майнової шкоди та 200 000 грн моральної шкоди.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Вирішено питання речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_8 просить вирок скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає вирок суду необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню, оскільки вину ОСОБА_7 не доведено «поза розумним сумнівом».

Зазначає, що судом «призначено», а не визначено або доведено на підставі об`єктивних та належних доказів, знаряддя злочину, яким визнано кухонний ніж з ручкою сірого кольору. Однак, дослідження з метою встановлення, чи вказаним ножем спричинено ушкодження ОСОБА_9 , та чи взагалі тримав в руках будь-який з вилучених під час огляду місця події ножів обвинувачений ОСОБА_7 не проводилися. Згідно з висновком медико-криміналістичної експертизи №47-МК, не виключається можливість утворення ушкодження на джемпері ОСОБА_9 від дії клинка ножа №2, представленого на експертизу. Але, у задоволенні клопотання захисника про призначення медико- криміналістичної експертизи для ідентифікації вказаного ножа, як знаряддя злочину, судом першої інстанції відмовлено.

Звертає увагу, що згідно висновків експертиз на змивах, вилучених під час огляду місця події, виявлена кров не належить ані потерпілому ОСОБА_9 , ані ОСОБА_7 , а третій особі.

Крім того, під час досудового розслідування в період часу з «11.04.2022 по 22.03.2022», що взагалі неможливо та не відповідає дійсності, проведено медико-криміналістичну експертизу №47-МК, відповідно до якої зроблено висновок про можливу зброю, яким зроблено пошкодження одежі потерпілого. В той же час, відповідно до висновку експерта на клинку ножа, знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не представляється можливим. Отже, походження крові на ножі можливе від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологчної системи АВО, у тому числі від потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином, вказані протиріччя не дають можливості зробити безумовний висновок про те, що знаряддям злочину є саме «сірий довгий ніж», а експертні дослідження необхідно визнати неналежними. Крім того, експерт ОСОБА_10 в суді повідомила, що помилки під час проведення цитологічного дослідження з метою визначення групи крові бути не може, але можливо була помилково доставлена вирізка не того зразка крові. Вважає, що можливість помилки проведення досліджень експертами ставить під сумнів достовірність висновків.

Зазначає, що з метою уникнення вказаних протиріч стороною захисту в суді заявлялись клопотання про ексгумацію трупа ОСОБА_9 та повторне отримання відповідних зразків для проведення повторних судово-медичних та медико-криміналістичного досліджень з метою з`ясування предмету, що був знаряддям злочину. Проте, суд, на думку захисника, безпідставно відмовив в задоволенні вказаних клопотань.

Крім того, судом не надано належної оцінки висновкам судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , згідно яких особа, яка спричинила вказане ушкодження, у разі розташування нападника та потерпілого обличчям один до одного, мала б наносити удар лівою рукою, але ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є правшами. З урахуванням цього та встановленого під час судово-медичної експертизи ходу та напрямку раньового каналу у тулубі ОСОБА_9 можна зробити висновок, що якщо нападник є правшою, то він мав би розташовуватись обличчям до спини потерпілого та наносити удар обхвачуючи його тулуб або знаходячись з правого боку потерпілого обличчям до нього. Зазначене не встановлено та не доведено стороною обвинувачення та судом аналізу вказаного факту під час ухвалення вироку не враховано.

Також у вироку не вмотивовано винуватість виключно ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині, з урахування тих обставин, що свідок ОСОБА_13 перший раз заходив до квартири ОСОБА_14 підтвердив, що останній з обвинуваченим не билися та у них все добре.

Зазначає, що суд на підставі наданих стороною обвинувачення даних, врахував одні докази, заздалегідь надавши їм наперед встановленої сили та проігнорував інші, не обґрунтувавши причини, мотиви та підстави таких висновків.

Окрім того, захисник під час апеляційного розгляду просить допитати свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , з`ясувати та встановити необхідність проведення медико-криміналістичної експертизи для ідентифікації ножа, який визнано знаряддям злочину, дослідити протокол огляду місця події та висновки експертів №984 від 02.05.2022, №45/ц, №46/ц, №47/ц, №47/МК, змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

13 березня 2022 року приблизно о 22:00 год ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , а саме, у кухні-студії, на ґрунті особистих неприязних відносин, обумовлених станом алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс не менше трьох ударів в область тулубу потерпілого, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, у вигляді: 3 саден в лобній області зліва; садна в області спини від рівня Х грудного до рівня ІІ поперекового хребця вздовж лінії хребта справа; синця на долонній поверхні в проекції І п`ясної кістки правої кисті.

Після нанесення вказаних ударів, приблизно через 30 хв, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, взяв кухонний ніж, який знаходився біля мийки у кухні-студії, та наніс ОСОБА_9 один удар в область живота на межі з грудною клітиною, спричинивши йому тяжке тілесне ушкодження у вигляді сліпого колото-різаного поранення живота на межі з грудною кліткою з ураженням печінки, яке супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою кровотечею з послідуючою гострою крововтратою, а саме: рани на передній поверхні грудної клітки у нижній третині по середині між середньо-ключичною та навколо-хребтовою лініями справа на рівні VІІІ міжребір`я; ушкоджень анатомічних утворень та внутрішніх органів (підшкірно-жирової клітковини, через всю товщу діафрагми по нижньому краю правого купола та навкологрудинній лінії на рівні нижнього краю VІІІ ребра справа, через всю товщу правої частки печінки в середній третині, з послідуючим розвитком зовнішньої та внутрішньої кровотечі (близько 1000,0 мл темно-червоного кольору рідкої крові та згортку темно-червоного кольору крові, загальною масою близько 700,0 г, в черевній порожнині, слідів темно-червоного кольору рідкої крові в правій плевральній порожнині).

У результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці вчинення кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винним в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, та кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 121 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 вважав вирок суду законним та обґрунтованим. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Потерпіла ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при ухваленні рішення, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як передбачено ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При ухваленні вироку зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим доказам.

На переконання суду, вина ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії кваліфіковані правильно.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції вину не визнав та пояснив, що давно дружив з потерпілим. У день подій йому подзвонив ОСОБА_9 та запропонував зустрітися. Потерпілий приїхав до нього, вони випили, поспілкувались та ОСОБА_9 запросив до себе в гості, де були його співмешканка з військовим. Вдома у потерпілого їх зустріла ОСОБА_12 , яку попросив його підстригти. Коли ОСОБА_9 вийшов з ванної кімнати, прийшов ОСОБА_11 і вони сіли за стіл. Потім ОСОБА_11 пішов спати, а вони далі сиділи. Коли закінчився алкоголь, він зі ОСОБА_9 пішли за горілкою, коли повернулися ОСОБА_12 вийшла з кімнати ОСОБА_11 та вони разом продовжили вживати алкогольні напої.

Коли ОСОБА_12 його підстригала, він робив їй компліменти, фліртував з нею за столом, на що вона образилася і пішла. ОСОБА_9 розлютився, кинув його на диван, він потерпілого перевернув та сів зверху. Прийшла ОСОБА_12 , викликала сусіда, ОСОБА_9 сказав, що в них все добре. Після цього ОСОБА_12 пішла, а вони продовжили сидіти за столом, поки ОСОБА_12 не почала його випроваджувати, він зібрався, закрив двері та пішов. Плям крові не було.

Однак, ці твердження обвинуваченого належним чином перевірені судом першої інстанції, та спростовані. Наведені в апеляційній скарзі доводи захисника про відсутність доказів вини ОСОБА_7 у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , позбавлені підстав, з огляду на таке.

У суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що її син ОСОБА_9 , був неконфліктним, ніколи не втручався у суперечки. Син проживав на вул. Театральній разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 близько 2-3 місяців, конфліктів між ними не було.

13.03.2022 близько 22:30 год зателефонувала ОСОБА_12 і сказала, що сина вбили. Приїхавши вранці, вдома нікого не застала. ОСОБА_12 розказала, що до них додому приїхав ОСОБА_7 , якого вона не знає і раніше ніколи не бачилась. Також вдома був ОСОБА_11 , який спав та нічого не бачив.

Коли вона стригла ОСОБА_7 , той почав до неї чіплятися та син почав заступатися. ОСОБА_12 вийшла курити, а коли повернулась, то син вже був мертвий, а обвинувачений втік.

Про дані обставини вона дізналась зі слів ОСОБА_12 та їх друзів. ОСОБА_11 вона не знала, йому не було де жити, тому син його прихистив. У її сина, ОСОБА_9 , була третя група крові, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього.

Окрім того, надані показання потерпілої ОСОБА_6 узгоджуються з показаннями свідків, які були допитані у суді першої інстанції.

Так, свідок ОСОБА_12 , співмешканка потерпілого, суду пояснила, що проживала з ОСОБА_9 близько трьох місяців у цивільному шлюбі, сварок між ними не було. 13.03.2022 ОСОБА_9 поїхав до ОСОБА_7 за коноплею, де вони разом пили, а потім повернулися додому. ОСОБА_7 раніше бачила двічі, у той день та раніше, коли знаходилися в реабілітаційному центрі алкозалежних.

Коли вона підстригала ОСОБА_7 , він до неї приставав, потерпілий казав йому, щоб не чіпав її. Потім вони разом на кухні вживали алкогольні напої коноплю. У той день до них приїхав її знайомий ОСОБА_11 , який попросив залишитися у них вдома. ОСОБА_9 знову почав робити зауваження обвинуваченому і між ними почалася сварка. Вона просила ОСОБА_11 допомогти, але ситуація повторювалася. Сварка між ними відбувалася спочатку словесно, потім була штовханина, також вони один одному наносили удари кулаками. ОСОБА_11 спав в іншій кімнаті, Потерпілий з обвинуваченим залишилися в кухні, а вона пішла курити на балкон, коли повернулася через 10 хвилин, побачила, що ОСОБА_9 поранений. Вона побігла до сусіда ОСОБА_13 , разом намагалися надати невідкладну допомогу, викликали поліцію та швидку. Де на той час був ОСОБА_7 , вона не пам`ятає, ніж не бачила.

Так, надані в суді першої інстанції показання свідка повністю узгоджуються з даними протоколу слідчого експерименту від 27.04.2022 та відеозапису до нього за участю свідка ОСОБА_12 , згідно яким свідок повідомила, що 13.03.2022 у вечірній час по АДРЕСА_3 , вона зі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 перебувала в кухні. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 після конфлікту, сиділи за столом та вживали спиртні напої. На столі біля мийки лежали два кухонні ножі. Вона вийшла з кухні на балкон курити. В цей час ОСОБА_11 спав у кімнаті, вихід з якої проходить через спільну кімнату, і вийти з кімнати до кухні, поки вона була на балконі, так, щоб вона його не побачила, він не міг. Повернувшись до кухні, вона побачила непритомного ОСОБА_9 на канапі в крові, із тілесним ушкодженням у вигляді ножового поранення тулубу в області печінки.

Через хвилювання вона не звернула увагу, де в цей час знаходився ОСОБА_7 . Виявивши ОСОБА_9 у такому стані, вона відразу покликала сусіда з квартири АДРЕСА_4 на допомогу, який викликав швидку медичну допомогу та поліцію (т. 2 а.с. 131-137).

Свідок ОСОБА_11 суду надав показання, що з обвинуваченим не знайомий, бачив раніше один раз. 13.03.2022 він приїхав в м. Миколаїв, щоб вступити в збройні сили. Зі ОСОБА_9 познайомився в реабілітаційному центрі, де лікувалися від залежності від алкоголю. Оскільки його не взяли у військову частину та не зміг повернутися додому, він звернувся до ОСОБА_9 , щоб переночувати, на що останній погодився. Близько 15:00 год прийшов до потерпілого, на кухні разом вживали горілку. Після того, як ОСОБА_12 підстригла обвинуваченого, вони разом прийшли до них у кухню. Потім потерпілий з обвинуваченим десь пішли, повернувшись через 30 хвилин, запропонували випити. Він захотів спати і потерпілий постелив йому в окремій кімнаті. Коли майже заснув, прийшла ОСОБА_12 та попросила допомогти, оскільки ОСОБА_9 з ОСОБА_7 билися. Коли прийшов на кухню, вони лежали на дивані і сміялись, тому він пішов спати далі. Після його розбудила ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_9 помер. Побачив ОСОБА_9 лежачого на дивані, видно було рану, біля якого були лікарі і вони дочекалися працівників поліції. ОСОБА_7 в цей час в квартирі не було.

Крім них чотирьох в квартирі нікого не було. Сусіда бачив вже після того, як його розбудили, коли була карета швидкої допомоги. ОСОБА_12 сказала, що ОСОБА_7 зарізав ОСОБА_9 і втік. Бачив на підлозі кухонний ніж, начебто на рукоятці якого було щось червоне або цвітасте. Під плінтусом на кухні лежав звичайний кухонний ніж, крові на ньому не бачив. Біля трупу ніяких предметів не було. Кров була на потерпілому та під ним, більше ніде не було. Він не бачив ніяких тілесних ушкоджень у потерпілого та обвинуваченого, на ОСОБА_12 теж тілесних ушкоджень чи крові не було.

Свідок ОСОБА_13 , сусід потерпілого, пояснив, що ввечері 13.03.2022 у сусідній квартирі, де проживали ОСОБА_9 зі співмешканкою, було голосно, розмовляли чоловіки, хтось вигукнув: «Я тебя зарежу». Почув, що відбулась бійка та було чутно виключно чоловічі голоси. Через декілька хвилин в двері його квартири постукала ОСОБА_12 , яка повідомила, що між чоловіками відбувається бійка та попросила про допомогу. Двері квартири ОСОБА_9 були відчиненні, там були ОСОБА_12 , ОСОБА_9 і ОСОБА_7 . Біля дверей квартири спитав, що відбувається, на що вони відповіли, все добре та він пішов. Через 2-3 хвилини знов постукали у двері, хто саме не знає, коли вийшов біля дверей нікого не було. Пішов у квартиру ОСОБА_9 , коли підходив до вхідних дверей, з квартири швидко вийшов ОСОБА_7 та пішов по сходах. Він намагався спитати у ОСОБА_12 , але вона мовчала. Коли ОСОБА_9 , хитаючись, йшов до кухні, він побачив в нього поранення та пішов додому за телефоном викликати швидку.

Потім поклали ОСОБА_9 на диван, притиснути рану, намагався робити штучне дихання. У квартирі ОСОБА_11 побачив, коли зайшов третій раз, той вийшов з кімнати, був заспаний. У той день на ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 слідів крові не бачив. ОСОБА_12 і ОСОБА_11 потім забрали до відділення поліції. Під час огляду місця події бачив ножі, один з яких був у раковині, а інший біля неї, але чітко не пам`ятає.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.04.2022 свідок ОСОБА_13 на фотознімку №1 ( ОСОБА_7 ) впізнав чоловіка, який зі слів ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_9 смертельне поранення ножем (т. 2 а.с. 126-128).

Свідок ОСОБА_15 , фельдшер швидкої допомоги, суду надав показання, що на початку 2022 року ввечері у складі бригади, прибули на виклик за адресою: АДРЕСА_3 , де виявили труп. На місці дружина потерпілого повідомила, що він пив із знайомим, після чого той наніс поранення та зник. Вона сказала, що знає, хто це зробив. Обвинуваченого в квартирі він не бачив. Потім прийшов сусід, пізніше вийшов чоловік з іншої кімнати, який коли вони приїхали спав та не розумів, що сталося. Загиблому намагалися надати допомогу, оскільки простирадло було в крові. Чи знаходився біля потерпілого ватний тампон в крові, не пам`ятає.

Оцінюючи вищезазначені показання потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , які безпосередньо допитані судом першої інстанції, колегія суддів вважає їх послідовним та достовірними, відсутні підстави сумніватися в правдивості їх показань, оскільки вони є логічними, чіткими та узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами.

Також, в основу обвинувального вироку обґрунтовано покладені письмові докази, досліджені судом першої інстанції.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 13.03.2022 та фототаблицею до нього, оглянуто квартиру АДРЕСА_2 . При вході в квартиру на порозі виявлені плями бурого кольору неправильної форми, з якого зоблено змив на марлеву пов`язку. В кімнаті № 4 на дивані виявлено труп ОСОБА_9 , поряд з яким паспорт на його ім`я та мобільний телефон «Huawei». Труп знаходиться у лежачому положенні на спині, руки випрямлені та направлені вздовж тіла, ноги випрямлені. У кишені штанів ОСОБА_9 виявлено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження. При огляді трупа виявлено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення розміром 30х7 мм. Біля трупу виявлено ватний тампон з речовиною бурого кольору.

На підлозі в кухні біля газової плити виявлено ніж з пластмасовою рукояткою фіолетово-білого кольору. На полиці кухонної тумби біля раковини виявлено ніж з речовиною бурого кольору.

При огляді місця події вилучено: змив речовини бурого кольору з вхідних дверей до квартири, мобільний телефон «Huawei», ватний тампон з речовиною бурого кольору та два ножа, які постановою від 13.03.2022 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (т. 2 а.с. 97-113а, т. 3 а.с. 143-144).

Ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2022 року надано дозвіл на проведення обшуку 13.03.2022 по АДРЕСА_3 , результати якого зафіксовані у протоколі огляду місця події від 13.03.2022 та накладено арешт на вилучені речі (т. 2 а.с. 69, 70).

Згідно протоколу огляду трупа від 15.03.2022 та фототаблицею до нього, на трупі ОСОБА_9 виявлені наступні ушкодження: в лобній області зліва розмірами 1,5х0,7, 3х1 см; синець в проекції 1 п`ясної кістки правої кисті; на передній поверхні грудної клітки в нижній третині посередині між середньо-ключичною та навколо-грудною лінією справа виявлена рана при зведенні країв щілоподібної форми, що розташована між 2 та 5 годиною уявного циферблату, розмірами 2,6х0,2 см; в області спини від рівня 10 грудного до 2 поперекового хребця вздовж лінії хребта справа виявлено садно розміром 12х1 см (т. 2 а.с. 79-84).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування проведено судово-медичну експертизу, яка встановила характер спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , їх локалізацію та механізм заподіяння.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №984 від 02.05.2022 смерть ОСОБА_9 настала в результаті проникаючого сліпого колото-різаного поранення живота на межі з грудною кліткою з ушкодженням печінки, яке супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою кровотечею з послідуючою гострою крововтратою.

При судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 3 саден в лобній області зліва; садна в області спини від рівня Х грудного до рівня ІІ поперекового хребця вздовж лінії хребта справа; рани на передній поверхні грудної клітки у нижній третині по середині між середньо-ключичною та навколо-хребтовою лініями справа на рівні VIII міжребер`я; ушкоджень анатомічних утворень та внутрішніх органів (підшкірно-жирової клітковини, через всю товщу діафрагми по нижньому краю правого купола по навкологрудинній лінії на рівні нижнього краю VIII ребра справа, через всю товщу правої частки печінки в середній третині, з послідуючим розвитком зовнішньої та внутрішньої кровотечі (близько 1000,0 мл темно-червоного кольору рідкої крові та згортку темно-червоного кольору крові, загальною масою близько 700,0 г, в черевній порожнині, слідів темно-червоного кольору рідкої крові в правій плевральній порожнині); синця на долонній поверхні в проекції І п`ясної кістки правої кисті.

Всі вищеописані тілесні ушкодження являються прижиттєвими, на що вказує наявність крововиливів в місцях ушкоджень.

Морфологічні особливості, характер і форма тілесних ушкоджень у вигляді рани на передній поверхні грудної клітки у нижній третині по середині між середньо-ключичною та навколо-хребтовою лініями справа на рівні VIII міжребер`я, ушкоджень анатомічних утворень та внутрішніх органів (підшкірно-жирової клітковини, через всю товщу діафрагми по нижньому краю правого купола по навкологрудинній лінії на рівні нижнього краю VIII ребра справа, через всю товщу правої частки печінки в середній третині, з послідуючим розвитком зовнішньої та внутрішньої кровотечі (близько 1000,0 мл темно-червоного кольору рідкої крові та згортку темно-червоного кольору крові, загальною масою близько 700,0 г, в черевній порожнині, слідів темно-червоного кольору рідкої крові в правій плевральній порожнині), з урахуванням даних медико-криміналістичного дослідження, а саме, щілиноподібна форма, рівні неосаджені краї рани, один кінець рани П-подібний, протилежний гострий, наявність ранового каналу, що йде від рани, стінки якого гладкі, свідчать про те, що дані ушкодження утворились незадовго до настання смерті (враховуючи дані макроскопічного дослідження - колір крововиливів) від однократної дії якогось плоского колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, що має вістря, обух, лезо. Утворення даних тілесних ушкоджень в результаті самостійного нанесення собі ударів, малоймовірно. Більш точно встановити давність утворення тілесних ушкоджень ймовірно можливо буде після отримання даних судово-гістологічного дослідження.

По ступеню тяжкості тілесні ушкодження, перелічені в п.4, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Морфологічні особливості, характер і форма тілесних ушкоджень у вигляді 3 саден в лобній області зліва, садна в області спини від рівня Х грудного до рівня ІІ поперекового хребця вздовж лінії хребта справа, синця на долонній поверхні в проекції І п`ясної кістки правої кисті свідчать про те, що дані ушкодження утворились від не менш ніж триразової дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею незадовго до настання смерті, і могли утворитись як при ударах тупими твердими предметами, так і при падінні з положення стоячи з послідуючим ударом о тверде покриття землі (підлога, асфальт), в тому числі з прискоренням.

По ступеню тяжкості дані ушкодження, перелічені в п.6, носять ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку зі смертю не перебувають.

Утворення тілесного ушкодження у вигляді синця на долонній поверхні в проекції І п`ясної кістки правої кисті під час для боротьби чи самозахисту не виключається, що може свідчили про здійснення ним фізичного супротиву в момент посягання на його життя та здоров`я.

Будь-яких даних про посмертне переміщення трупу (активне або пасивне) при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 не виявлено.

Тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_9 , перелічені в п.4, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень і зазвичай закінчуються смертю, але в даному випадку не виключається можливість збереження життя останньому у разі надання йому своєчасної кваліфікованої медичної допомоги.

Хід та напрямок ранового каналу: від рани на передній поверхні грудної клітки відходить рановий канал, який йде спереду назад, справа наліво та дещо зверху вниз, проходить через шкіру, підшкірно-жирову клітковину, діафрагму, проникає в черевну порожнину, проходячи через всю товщу правої частки печінки в середній третині та сліпо закінчується на рівні передньої стінки шлунку, загальною довжиною не менш ніж 11,7 см.

Ступінь вираженості трупних явищ свідчить про те, що з моменту настання смерті і до моменту дослідження трупа пройшло не менш ніж 1,5 доби (в умовах зберігання при низькій температурі).

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт в концентрації 2,79 проміле, що зазвичай відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння у живих осіб.

Дані судово-імунологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_9 на час закінчення судово-медичної експертизи не надані (біоматеріал знаходиться в архіві) (т. 2 а.с. 70-78).

Судово-медичний експерт ОСОБА_16 , будучи допитаною в суді першої інстанції, підтвердила висновки вищезазначеної експертизи.

Відповідно до протоколів відібрання та отримання зразків для експертизи від 18.03.2022 у ОСОБА_7 відібрано зразки крові для проведення експертних досліджень (т. 2 а.с. 85-86, 87).

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування проведено ряд судових цитологічних, криміналістичних експертиз речових доказів, які вилучені під час огляду місця події.

Так, згідно висновку судово-цитологічної експертизи №45/ц від 18.03.2022 кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з гемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (т. 2 а.с. 88-90).

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи №46/Ц від 23.03.2022, кров ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО (т. 2 а.с. 91-93).

Згідно висновку повторної судово-імунологічної експертизи №640-і від 20.10.2023 кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (т. 3 а.с. 13-16).

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи №47/Ц від 31.03.2022, у змивах, представлених для дослідження (об`єкт №1 - змив РБК біля вхідних дверей, об`єкт №2 - тампон біля трупа ОСОБА_9 ), знайдена кров людини.

При дослідженні слідів крові в об`єкті №1 по ізосерологічній системі АВО виявлений антиген В. Отже, походження крові можливе від особи (осіб) з групою В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологчної системи АВО.

При дослідженні слідів крові в об`єкті №2 по ізосерологічній системі АВО виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А. Отже, походження крові можливе від особи (осіб) з групою В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологчної системи АВО (т. 2 а.с. 94-98).

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи №48/Ц від 31.03.2022, на клинку ножа (об`єкт №1 сірий довгий ніж), представленого для дослідження, знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не представляється можливим із-за недостатньої кількості ядер клітин крові в препаратах.

При дослідженні слідів крові по ізосерологічній системі АВО виявлений антиген Н. Отже, походження крові на ножі можливе від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологчної системи АВО, у тому числі від потерпілого ОСОБА_9 . Епітеліальних клітин, придатних для цитологічного дослідження, не знайдено.

На руків`ї (об`єкт №2 маленький ніж) кров та епітеліальні клітини, придатні для цитологічного дослідження, не виявлені (т. 2 а.с. 113-117).

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи №49/Ц від 22.03.2022, під час проведення цитологічного дослідження кухонного ножа (маленького ножа, білого та бузького кольорів), наданого на експертизу, сліди крові не знайдені (т. 2 а.с. 118-120).

Відповідно до висновку судово-криміналістичної експертизи №47/МК від 22.03.2022, на джемпері від трупа ОСОБА_9 виявлено одне ушкодження, яке по морфологічній картині є колото-різаним та могло утворитися внаслідок однократної дії колюче-ріжучого предмета, що має вістря, лезо та обух.

Не виключається можливість утворення ушкодження на джемпері потерпілого ОСОБА_9 від дії клинка ножа № 2 (довгого сірого ножа, на якому виявлено сліди РБК згідно попередніх висновків), представленого на експертизу (т. 2 а.с. 121-125).

Щодо доводів захисника про суперечність та неналежність вищезазначених висновків експертів, колегія суддів встановила наступне.

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи №46/Ц від 23.03.2022, кров ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВО.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що у потерпілого, її сина ОСОБА_9 , третя група крові. Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 23.11.1982, у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кров групи В-ІІ, негативна(т. 2 а.с. 204).

Судовий експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що при визначенні групи крові технічної помилки бути не могло, але могла бути помилково помічником доставлена вирізка не того зразку крові. З дослідницької частини висновку №46/Ц від 23.03.2022 вбачається, що була доставлена вирізка (відрізаний шматок марлі з марлевого тампону). На запитання, чи при проведенні експертизи зразка крові могло відбутися змішування крові, експерт категорично відповіла, що ні, оскільки при визначення ізогемаглютининів та антигенів йде перехресна перевірка, методики виключають таку помилку. Якщо помилково десь відволікся, то на наступному етапі ця похибка буде помітна експерту і тоді експерт переробляє знову дослідження з самого початку.

Щодо порядку проведення експертизи пояснила, що вирізка зразка крові робиться наступним чином: відрізається частина марлі, на яку було нанесено зразок крові. Далі досліджується в такому стані, в якому він був взятий. 18.03.2022 експертів та лаборантів не було, кров брали на марлю, висушували та відправляли в архів.

На підставі наданих показань, прокурор звернувся до суду з клопотанням про доручення проведення повторної судово-медичної цитологічної експертизи у даному кримінальному провадженні (т. 2 а.с. 229-230).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2023 року клопотання прокурора задоволено та призначено повторну судово-медичну цитологічну експертизу. На вирішення експертам поставлено питання щодо групової приналежності крові ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 246).

Згідно висновку повторної судово-імунологічної експертизи №640-і від 20.10.2023 кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (т. 3 а.с. 13-16).

Вказаний висновок доводить, що виявлена біля вхідних дверей кров та на ватному тампоні біля потерпілого належить ОСОБА_9 .

Отже, ці висновки беззаперечно доводять вину та умисел ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом першої інстанції обставин.

Оцінюючи вищезазначені докази, колегія суддів вважає, що всі досліджені докази, на які послався суд першої інстанції в обґрунтування оскаржуваного рішення, є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, та достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом».

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, дослідивши докази та надавши їм належну оцінку, в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України, в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

На думку колегії суддів, вина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.

Судом апеляційної інстанції не встановлено таких порушень норм матеріального чи процесуального права, які можуть тягнути за собою скасування оскаржуваного вироку, про що просить в апеляційній скарзі захисник.

Що стосується призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому, колегія суддів встановила таке.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином.

Також враховано дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставиною, яка обтяжує покарання, обґрунтовано визнано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Обставин, які пом`якшують покарання, судом першої інстанції не встановлено.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 призначив покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_17