Справа № 132/1876/25
Провадження №1-кп/132/399/25
Вирок

Іменем України

08 липня 2025 року

Калинівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000043, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Кустівці, Хмільницького району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , освіта середня, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначених у ст. 181 Сімейного кодексу України є присудження за рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Так, ОСОБА_2 у період з 06.01.2022 по 01.06.2025 злісно ухилялась від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області №132/1354/21 від 19.08.2021 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язано стягувати аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.04.2021року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, за умови, що неповнолітні діти будуть продовжувати проживати з ОСОБА_3 та перебувати на її утриманні.

06.01.2022 державним виконавцем Калинівського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 щомісячно аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_2 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), достовірно знаючи про необхідність їх сплати, так як до останньої здійснювалися виклики державного виконавця про з`явлення: 05.01.2022, 08.02.2023, 24.05.2024, 10.02.2025, 05.05.2025, під час чого їй було роз`яснено відповідальність за невиконання законних вимог виконавця, її обов`язку повідомити державного виконавця не пізніше наступного дня про своє працевлаштування, у період з 06.01.2022 по 01.06.2025, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштовувалась, на обліку у Калинівському відділі Хмільницької філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебувала, грошові кошти (аліменти) на утримання дітей не сплачувала, будь-якої іншої допомоги не надавала, тобто добровільно рішення суду не виконувала і таким чином злісно ухилялася від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей.

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_2 , спрямованих на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) станом на 01.06.2025 утворилася загальна заборгованість в сумі 210 074 (двісті десять тисяч сімдесят чотири) грн. 67 коп., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, а саме: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваної ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_7 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, вона беззаперечно визнає; згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згідна на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без її участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_7 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

До обвинувального акта також додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 щодо згоди із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без її участі.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, а саме: злісно ухилялася від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачена ОСОБА_2 , інтереси якої представляє захисник ОСОБА_7 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 164 КК України, а саме як: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Також при призначені обвинуваченій ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона негативно характеризується за місцем проживання, за даними наявної документації на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; має місце реєстрації, раніше не судима.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_2 покарання в межах, встановлених в санкції ч. 1 ст. 164 КК України, у виді пробаційного нагляду і відповідно ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, визнання вини та відношення останньої до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, а вид запобіжного заходу не обирався.

Витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382, 615 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винною по ч. 1 ст. 164 КК України і призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі пунктів 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000043 від 02.06.2025 року, а саме: копія рішення Калинівського районного суду Вінницької області (справа № 132/1354/21) від 19.08.2021 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей; довідка-розрахунок про стягнення аліментів із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання дітей станом на 01.06.2025, які долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в метеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору та обвинуваченому.

Суддя: