ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/325/25 Справа № 705/7165/24 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92) ОСОБА_7

(в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 6.01.2025 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання т.в.о. нач. ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» ОСОБА_9 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нове судове рішення, яким задовольнити клопотання т.в.о. нач. ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» ОСОБА_9 та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» з 28.10.2021 р. За період відбування покарання в установі зарекомендував себе позитивно, режим відбування покарання не порушував, працевлаштований каменотесом в тесальному цеху № 1, має 6 заохочень, стягнень не має. Станом на 5.12.2024 р. він відбув 2/3 строку покарання - 4 роки 6 місяців 25 днів, не відбута частина покарання становить 2 роки 2 місяці 05 днів.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу із вказаних у ній мотивів, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, натомість вважала судове рішення законним та обґрунтованим, думку представника ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92) ОСОБА_7 , який погодився з думкою прокурора та також заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, оскільки він не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 КК України частину призначеного судом покарання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтуванням висновку суду першої інстанції про те, що засудженого не можна вважати таким, який сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Обґрунтованість цього підтверджується даними матеріалів провадження, з якого вбачається, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» за вироком Шполянського райсуду Черкаської обл. від 10.03.2021 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та покарання за вироком Черкаського апеляційного суду від 27.10.2020 р. остаточно призначено покарання до відбуття 6 років 8 місяців позбавлення волі (а. пр. 9-14).

Вказаний вирок набрав законної сили 10.04.2021 р. (а. пр. 15).

Згідно довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)», початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_8 : 4.06.2020 р., кінець строку: 10.02.2027 р., не відбута частина покарання станом на 6.01.2025 р. складала 2 роки 01 місяць 04 дні. Тобто, станом на день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 строку покарання (а. пр. 28).

Згідно довідки начальника ДСР майора внутрішньої служби ОСОБА_10 від 3.12.2024 р., затвердженої т.в.о. нач. ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , засуджений ОСОБА_8 має 6 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, за дотримання правил трудового розпорядку, під час перебування в СІЗО м. Черкаси мав 3 стягнення, які погашені, під час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» стягнень не мав (а. пр. 8).

Апеляційним судом встановлено, що засуджений ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Під час його утримання в ДУ «Черкаський СІЗО» характеризувався негативно. До праці не залучався, заохочень не мав. Режим відбування покарання порушив 3 рази, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. З 28.10.2021 р. відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)». За час відбування покарання характеризувався позитивно. Працевлаштований каменотесом в тесальному цеху № 1, за що має 1 заохочення правами начальника установи. На дільниці соціальної реабілітації працював на посаді двірника та різноробочим, за що 5 раз заохочувався правами начальника установи. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Режим відбування покарання не порушує, стягнень не має. Дотримується правомірних взаємовідносин, ввічливо ставиться до персоналу установи. Завжди виконує роботи із самообслуговування, не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Не вчиняв порушень протягом останніх півроку. Засуджений за оцінюваний період стягнень не має.

Враховуючи поведінку засудженого ОСОБА_8 за весь період відбування покарання, суд вважає, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення та існують обґрунтовані сумніви, що він не вчинить нових кримінальних правопорушень після дострокового звільнення з установи виконання покарання і в майбутньому готовий стати законослухняним членом суспільства, а отже не заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд не вбачав підстав для застосування до засудженого норм ст. 81 КК України, а тому відмовив у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що з огляду на вищевикладене, засуджений не довів зразковою поведінкою протягом усього строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню.

Апеляційний суд зауважує, що поведінка засудженого ОСОБА_8 , яка вказує на його виправлення, має бути стабільною під час всього строку відбування покарання, а не лише перед моментом виникнення права на певну пільгу.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність та необхідність умовно-дострокового звільнення має бути викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що він за період відбування покарання в установі зарекомендував себе позитивно, режим відбування покарання не порушував, працював каменотесом, має 6 заохочень, стягнень не має, відбув 2/3 строку покарання, то ці доводи не підлягають до задоволення, оскільки з матеріалів провадження не можна дійти безумовного та безапеляційного висновку, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду і з таким висновком та такою оцінкою поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання погоджується, і суд апеляційної інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що заохочення складені на засудженого ОСОБА_8 за виконання покладених на нього обов`язків та дотримання правил поведінки, носять формальний характер, оскільки це є його обов`язком, як засудженого.

Також з матеріалів провадження вбачається, що відбуваючи покарання у ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» з 28.10.2021 р., заохочення відносно засудженого ОСОБА_8 були застосовані лише починаючи з липня 2023 р., а в основній масі були винесені в 2024 р., тобто безпосередньо перед виникненням права на певну пільгу (а. пр. 8).

Крім того, ці доводи апеляційної скарги засудженого не підлягають до задоволення, оскільки при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання визначеного вироком суду аналізується не лише стягнення або заохочення, а оцінюється поведінка засудженого протягом усього строку відбування покарання, яка у даному випадку не була стабільною та завжди лише позитивною.

Апеляційний суд також, окрім іншого, враховує дані постанови про поміщення засудженого ОСОБА_8 в дисциплінарний ізолятор від 10.02.2025 р. на 7 (сім) діб за злісне порушення режиму відбування покарання, яка була винесена т.в.о. нач. ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» майора внутрішньої служби ОСОБА_12 .

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, вважає його обґрунтованим та не встановив істотних порушень норм кримінального або кримінального процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 6.01.2025 р., якою відмовлено у задоволенні клопотання т.в.о. нач. ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92)» ОСОБА_9 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді