Справа № 202/4579/25
Провадження № 1-кс/202/3525/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

09 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0000022 від 23.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася із погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон Samsung K 52, imei: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000022 від 23.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчинене за попередньою групою осіб.

08.05.2025 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 був вилучений мобільний телефон Samsung K 52, imei: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ при встановлення обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Отже, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вилучений мобільний телефон.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти накладення арешту.

Слідчий суддя, заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 23.01.2025 року, в якому 08 травня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 09 травня 2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, під час особистого обшуку ОСОБА_4 був вилучений мобільний телефон Samsung K 52, imei: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 .

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеною наявність достатніх підстав вважати, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений під час особистого обшуку підозрюваного мобільний телефон відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки може мати значення доказу, а саме містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, містити інші відомості, які мають значення для досудового розслідування.

При цьому існує ризик приховування чи знищення підозрюваним інформації, що міститься у мобільному телефоні у випадку не накладення на нього арешту, оскільки підозрюваний є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження.

Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту на вилучений мобільний телефон відповідає потребам досудового розслідування та не матиме негативних наслідків, оскільки це пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речового доказу, тобто таке обмеження права володіння, розпорядження та користування майном відповідатиме вимогам законності з огляду на те, що збереження речового доказу необхідно з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та арешт носить тимчасовий характер до проведення слідчих та інших процесуальних дій, зокрема проведення огляду мобільного телефону, і може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, в тому числі за клопотанням сторони захисту.

Отже, клопотання слідчого необхідно задовольнити та з метою забезпечення збереження речового доказу накласти арешт на мобільний телефон Samsung K 52, imei: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , вилучений 08 травня 2025 року у ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Samsung K 52, imei: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , вилучений 08 травня 2025 року у ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_7