КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2955/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з внесеними доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2025 року, -

за участі:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2025 року задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.04.2025 року, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, обіймаючого посаду Ірпінського міського голови, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, з внесеними доповненнями до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2025 року є незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України, висновки викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вказує, що ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного, оскільки повідомлення про підозру підписав неналежний суб`єкт за ч. 1 ст. 481 КПК України. Водночас, повідомлення про підозру ОСОБА_7 є необґрунтованим, адже існування його нібито злочинної поведінки не підтверджується документально, підозру описано абстрактно без посилання на докази та загалом не може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що останній причетний до можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Зокрема, ОСОБА_7 як батько, який самостійно виховує дитину до вісімнадцяти років мав повне право виїжджати за кордон, незалежно від мети такого виїзду.

Зауважує, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні повністю відсутні. Так, щодо існування ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, захисник зазначає, що ОСОБА_7 не змінював постійне місце проживання, не переховувався, користувався і користується тим самим номером телефону, добросовісно виконував усі обов`язки, покладені на нього судом, не вчиняв жодних протиправних дій за час застосування цілодобового домашнього арешту.

В доповненнях до своєї апеляційної скарги адвокат посилається на те, що інкримінована ОСОБА_7 ст. 332 КК України, передбачає відповідальність за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, тобто це означає, що кримінальна відповідальність за цією статтею настає не для особи, яка без належних причин перетнула кордон, а для тих, хто організовує або забезпечує незаконне переправлення інших осіб через державний кордон із використанням службового становища або інших незаконних способів. Навіть за умови порушення процедури перетину кордону, дії ОСОБА_7 можуть кваліфікуватися лише як адміністративне правопорушення за ст. 204-1 КУпАП.

Автор апеляційної скарги звертає увагу суду, що 24.08.2022 року ОСОБА_7 дійсно перетнув державний кордон України та виїхав за межі території України, він дійсно здійснив поїздку до Італійської Республіки, звідки привіз дрони, які передав українським військовим, при цьому факт відсутності його офіційної реєстрації як волонтера не є підставою для звинувачення в порушенні закону чи незаконному перетині кордону.

Характеризуючи особу підозрюваного захисник вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки належного рівня, оскільки у 2010 році на місцевих виборах був обраний депутатом Ірпінської міської ради VI скликання; на місцевих виборах 2015 року повторно обраний депутатом Ірпінської міської ради VIІ скликання; у серпні 2018 року призначений на посаду першого заступника Ірпінського міського голови; з 20.11.2020 року займає посаду міського голови м. Ірпеня та відповідально виконує свої посадові обов`язки; має двох синів; є батьком-одинаком, який самостійно виховує свого чотирирічного сина, який знаходиться на його повному утриманні; у час повномасштабного вторгнення займається захистом територіальної цілісності України, всіляко сприяє війську та займається волонтерською діяльністю, його внесок у захист державного суверенітету та територіальної цілісності України відзначено численними нагородами.

Зазначає апелянт, що в клопотанні про продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 взагалі відсутні обґрунтування, які б містили хоча б одне твердження сторони обвинувачення про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу, з внесеними доповненнями до неї, та просили їх задовольнити за наведених у них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого суді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, з внесеними доповненнями до неї, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001090 від 19.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

23.01.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яке погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22 березня 2025 року та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 30 280 000 гривень. Взято під варту підозрюваного ОСОБА_7 в залі суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року (справа № 757/3078/25-к) скасовано вищевказану ухвалу Печерського районного суду м.Києва та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування, а саме до 22 березня 2025 року.

18.03.2025 року (клопотання датоване 14.03.2025 року) прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду міста Києва про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.04.2025 року, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Згідно частини шостої даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про їх існування є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, характер вчинення кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Отже, доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочину та відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, є непереконливими.

Разом з тим, слідчий суддя належним чином не врахував дані про особу підозрюваного, передбачені ст. 178 КПК України, хоча вони мають фактично визначальне значення при застосуванні будь-якого запобіжного заходу. Зокрема, слідчим суддею належним чином не враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, вдівець, є батьком-одинаком, який самостійно виховує своїх неповнолітніх синів, які знаходяться на його повному утриманні, не ухиляється від участі у досудовому розслідуванні, а також не вчиняє дій, які перешкоджають його здійсненню, тим паче за час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні покладених на нього процесуальних обов`язків не порушував, зворотного стороною обвинувачення не доведено.

Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).

З огляду на такі обставини продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є невиправдано обтяжливим для останнього. Тому колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Вказаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків. З цією метою колегія суддів вважає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника, з внесеними доповненнями до неї, необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 23.00 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, і підстав вважати його занадто м`яким немає.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з внесеними доповненнями до неї, - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.04.2025 року, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобового домашнього арешту, із заборроною XXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXX, у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій воєнного, техногенного чи природного характеру, строком до 23 квітня 2025 року. строком до 08. ати місце свого проживанння XXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXXX

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до слідчого, який здійснює досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні, прокурора, суду;

- не відлучатися за межі міста Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити строком до 23 квітня 2025 року.

У разі невиконання обов`язків, а також, якщо підозрюваний ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, до нього може бути застосований більш тяжкий запобіжний захід.

Покласти контроль за виконанням ухвали суду на прокурорів відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4