Справа №201/7997/25
Провадження № 1-кс/201/3020/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000600 від 02.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

представник, адвокат ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000600 від 02.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, у якому представник заявника просить скасувати арешт об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., який був накладений 03 січня 2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №201/10598/22 (провадження №1-кс/201/3958/22).

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2023 року по справі №201/10598/22 (провадження №1-кс/201/3958/22) було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000600 від 02.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КПК України та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, на думку представника, матеріали справи не містять жодних доказів того, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала до комунальної власності. Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000600 від 02.08.2021 року триває майже чотири роки, відомості про причетність злочину гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як власника майна або інших осіб не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно нього не здійснюється досудове розслідування, жодній особі про підозру у вчиненні злочину не повідомлено, версія органу судового розслідування про те, що вилучене майно є предметом, доказом злочину, засобом знаряддям його вчинення, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими розумінні ст. 86 КПК України доказами. Тому, представник вважає, що викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна відсутні, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання, тоді як слідчим, прокурором не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, у тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

У судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_3 дане клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, просив задовольнити.

Представник ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку учасника процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого правового висновку з відповідних підстав.

Встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000600 від 02.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2023 року по справі № 201/10598/22, провадження № 1-кс/201/3958/2022 клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000600 від 02.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задоволено. Накладено арешт на: -об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101) житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з правом користування даним майном та без права його відчуження та розпорядження ним. Заборонено усім реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим особам проводити будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна житлової квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Разом з тим, відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

З ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2023 року вбачається, що арешт у кримінальному провадженні №0000600 від 02.08.2021 року, було накладено з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

Проте, як у клопотанні про скасування арешту майна, так і в судовому адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а також відсутні дані, що вказане майно втратило статусу речового доказу.

Доводи представника заявника про те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , не має будь-якого процесуального статусу - не спростовують того, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Також встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, натомість заявником у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також наведені представником доводи, слідчий суддя доходить висновку, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати, що арешт накладено необґрунтовано у суду не має, а заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 170 - 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000600 від 02.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено о 10-25 годині 16.07.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1