Справа № 203/5054/25
Провадження №1-кп/0203/1945/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000224 від 07.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді старшого солдату резерву 15 запасної роти, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період у посаді солдату резерву 15 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за №576, та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, у травні 2025 (більш точний час не встановлено), перебуваючи поблизу н.п. Троїцьке Донецької області, в окопах знайшов:

- конструктивно оформлений зарядам вибухової речовини, а саме два споряджені корпуси осколкової оборонної ручної гранати типу GHD-2, з маркуванням на кожному з корпусів «10 02-20 GHD-2 RDX» промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху;

- два запали ручних гранат типу AF-11 з маркуванням на кожному з запалів «10-03-20», промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для здійснення вибуху;

- конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати типу GHO-1 з маркуванням «10 06-23 GHO-1 RDX», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

- уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2 з маркуванням «61-88 УЗРГМ-2 11», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху;

- патрони у кількості 151 шт., які відносяться до бойових припасів, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, з них: 60 патронів є 5,56-мм патронами (НАТО) з маркуванням «НР-23Е5857», призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,56*45 мм; 40 патронів є 7,62-мм проміжними патронами зразка 1943 року з кулею «ПС» зі сталевим осереддям з маркуванням «270 Д» та «343 65», призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62*39 мм; 20 патронів є 7,62-мм проміжними патронами зразка 1943 року з трасуючою кулею «Т-45» з маркуванням «17-74», призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62*39 мм; 31 патрон є спортивно-мисливськими патронами 5,45*39 мм з кулею із свинцевим осереддям з маркуванням «N70 5.45*39», призначеними для стрільби з мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45*39 мм. Після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на носіння, придбання знайдених ним вибухових речовин, вибухових пристроїв та бойових припасів.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети є вибуховими речовинами, вибуховими пристроями та бойовими припасами, а також розуміючи, що він не має, передбаченого законом дозволу на поводження з вибуховими речовинами, вибуховими пристроями та бойовими припасами, поклав їх до належного йому рюкзаку, здійснивши таким чином придбання вибухових речовин, вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_4 07 червня 2025 року (більш точний час не встановлено), реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння вибухових речовин, вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що знаходились у його рюкзаку, з Донецької області направився до місця свого проживання у Київську область, здійснивши, таким чином, носіння вибухових речовин, вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

07 червня 2025 року у період часу з 15:45 год. до 16:20 год. працівниками поліції на території залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено:

- конструктивно оформлений зарядам вибухової речовини, а саме два споряджені корпуси осколкової оборонної ручної гранати типу GHD-2, з маркуванням на кожному з корпусів «10 02-20 GHD-2 RDX» промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху;

- два запали ручних гранат типу AF-11 з маркуванням на кожному з запалів «10-03-20», промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для здійснення вибуху;

- конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати типу GHO-1 з маркуванням «10 06-23 GHO-1 RDX», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

- уніфікований запал ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2 з маркуванням «61-88 УЗРГМ-2 11», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху;

- патрони у кількості 151 шт, які відносяться до бойових припасів, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, з них: 60 патронів є 5,56-мм патронами (НАТО) з маркуванням «НР-23Е5857», призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,56*45 мм; 40 патронів є 7,62-мм проміжними патронами зразка 1943 року з кулею «ПС» зі сталевим осереддям з маркуванням «270 Д» та «343 65», призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62*39 мм; 20 патронів є 7,62-мм проміжними патронами зразка 1943 року з трасуючою кулею «Т-45» з маркуванням «17-74», призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62*39 мм; 31 патрон є спортивно-мисливськими патронами 5,45*39 мм з кулею із свинцевим осереддям з маркуванням «N70 5.45*39», призначеними для стрільби з мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45*39 мм, які ОСОБА_4 придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. При цьому суду пояснив, що в травні 2025 року виходив з позиції в Донецькій області, взяв з собою боєкомплект, вийшов в тил з осколками, був направлений у відпустку на лікування. Розуміє, що мав перевірити свій рюкзак на наявність заборонених предметів, дозволу на носіння та зберігання яких не мав, однак не зробив цього. Коли на вокзалі в місті Дніпро проходив рамку, вказані в обвинувальному акті предмети були виявлені. Наполягає, що шкоди спричинити нікому наміру не мав, в подальшому подібного не допустить. Наразі, після лікування продовжує виконувати завдання в зоні бойових дій в Харківській області, неодноразово нагороджений за службу, а також за останнє поранення, після якого майже втратив зір на око.

Обвинувачений не оспорює фактичних обставин кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, в подальшому подібного не допустить, просив дати шанс йому на виправлення.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю підтверджує обставини кримінального правопорушення, не заперечує їх, учасники не оспорюють кваліфікацію дій обвинуваченого та доказів кримінального провадження, не мають наміру оскаржувати їх в апеляційному порядку, суд, заслухав прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснив учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд доходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, є військовослужбовцем, за місцем несення військової служби та місцем проживання характеризується задовільно, бере участь в бойових діях, є учасником бойових дій, неодноразово нагороджений за службу, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, що ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності понести кримінальну відповідальність.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України.

В той же час, суд враховує, що ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення будь - яких протиправних проступків не вчиняв, від органів досудового розслідування та суду не ухилявся, протягом кримінального провадження добросовісно виконував обов`язки обвинуваченого, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю та встановленню обставин злочину, що значною мірою сприяло встановленню істини у кримінальному провадженні, наразі проходить військову службу та захищає державу, має статус учасника бойових дій.

Враховуючи викладені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, а також конкретні обставини кримінального провадження, які в своїй єдності й сукупності знижують ступінь небезпечності особи для суспільства, суд вважає, що від відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду, саме звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства, що захищаються та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Запобіжний захід під час досудового розслідування не застосовувався.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Згідно з постановою від 07.06.2025 речовими доказами у кримінальному провадженні визнано один корпус гранати GHO-1 та два корпуси гранат GHD-2 RDX 12-24», три запали типу УЗРГМ, що під час проведення експертизи знищено, відтак, суд не вирішує долю цих речових доказів.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 395, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст. 76 КК України на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження ним військової служби, а у випадку його звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, а саме, сто тридцять чотири патрона та магазин до автомату - передати на потреби Збройних сил України; сімнадцять стріляних гільз та первинну упаковку, запаковані в полімерний сейф-пакет 6200451 знищити;

- відеозапис з бодікамери працівника СРПП ВнП №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 07.06.2025, що скопійовано на оптичний носій-диск CD-R та відеозапис з камери спостереження, розміщеної в центральному холі залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11 від 07.06.2025, що скопійований на оптичний носій диск CD-R та зберігаються в матеріалах провадження залишити в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) грн. 20 коп.: - судової вибухово -технічної експертизи № СЕ-19/104-25/23148-ВТХ від 10.07.2025 у розмірі 2674 гривень 20 копійок; - судової експертизи зброї №СЕ-19/104-25/23144-БЛ від 17.06.2025 у розмірі 4457 гривень 00 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1