Справа № 750/1573/25
Провадження № 1-кп/750/314/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01.01.2025 близько 20.45 год., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Renault Megan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі сторони регульованого перехрестя вул. Оборонців Чернігова та Гетьмана Полуботка, по вул. Гетьмана Полуботка у напрямку вул. Промислова, через нерегульоване перехрестя вул. Гетьмана Полуботка та Олександра Міхнюка в місті Чернігові.

Рухаючись у вищевказаному напрямку, ОСОБА_7 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно не реагував на її зміну, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Г. Полуботка та ОСОБА_8 , поблизу будинку № 29 по вул. О. Міхнюка в м. Чернігові, водій транспортного засобу марки «Renault Megan», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , що рухався другорядною дорогою, не надав дорогу транспортному засобу марки «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_2 , який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, зі сторони пр. Перемоги, проігнорував вимоги дорожніх знаків 2.2, 2.1, 7.2.1 ПДР, що встановлені безпосередньо перед перехрестям, проїхавши без зупинки, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався з пр. Перемоги по вул. О. Міхнюка у напрямку вул. Шевченка, через нерегульоване перехрестя вул. О. Міхнюка та Г. Полуботка в м. Чернігові.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки з переломом 4-го ребра з ліва по середньо-ключичній лінії без зміщення уламків, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.1, 16.11 та дорожніх знаків 2.1, 2.2, 7.2.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання даної дорожнього-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, цивільний позов визнав частково.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_7 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного його вік, сімейний стан, стан здоров`я, соціальну характеристику, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, за відсутності обставин, що його обтяжують, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому міри покарання, а також неодноразові притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на певний строк та позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, згідно санкції статті.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення та не має на даний час притягнень до кримінальної відповідальності, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого з застосуванням ст. 75 КК України, без відбування покарання та з іспитовим строком.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 на суму 200 000 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди та 102 630 грн 61 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 63/01-25, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_2 становить 209 084 грн 40 коп., з яких матеріальний збиток становить 110 953 грн 79 коп. Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про відшкодування йому матеріальної шкоди у сумі 98 130 грн. 61 коп., яку не покриває страховий поліс ОСЦВПВВНТЗ № 218936401 ОСОБА_7 та яка підлягає стягненню з обвинуваченого, а також суму за проведення даного висновку, яка складає 4500 грн., дана сума збитків, яку поніс потерпілий була установлена в судовому засіданні, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

За роз`ясненнями вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, яких він поніс, а також враховуючи, що потерпілому дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, а також з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягають задоволенню в розмірі 80 000 грн.

Процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування в розмірі 9550 грн 80 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні зобов`язання:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 9550 грн 80 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 102 630 грн 61 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 80 000 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази та документи після набрання вироком законної сили:

- автомобіль марки «Renault Megan», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_2 повернути власникам.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1