Справа № 953/7436/25
н/п 1-кп/953/891/25
"05" серпня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримали подане клопотання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 направлення кримінального провадження за підсудністю в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Суд, вислухавши у підготовчому судовому засіданні думки учасників процесу щодо клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження за підсудністю в межах юрисдикції різних апеляційних судів, приходить до наступного.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 32 КПК України передбачено, зокрема, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно обвинувального акту, що надійшов на розгляд Київського районного суду м. Харкова, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця-санітара 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.04.2024 (точного часу не встановлено) в умовах воєнного стану, діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, після завершення 23.04.2024 лікування у КНП «Городоцька ЦЛ» ГМР, не повернувся до тимчасового місця розташування підрозділу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 в населений пункт АДРЕСА_1 , та в період з 24.04.2024 незаконно постійно перебував поза межами військової частини НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до моменту його затримання працівниками поліції 30.06.2025.
За час відсутності на території на службі у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами місця служби - тимчасового місця розташування підрозділу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби та вчинене ним ухилення від військової служби і його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд.
У зв`язку з викладеним, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у дезертирстві, тобто нез`явленні на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану (а.с. 1-7).
Крім того, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 не повернувся до тимчасового місця розташування підрозділу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 в населений пункт Часів Яр Донецької області, який за територіальною підсудністю відноситься до території обслуговування Артемівського міськрайонного суду Донецької області.
Розпорядженням голови Верховного Суду від 21.10.2022 № 61 територіальна підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області змінена на Дружківський міський суд Донецької області.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 19.12.2024 про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області, територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області з 06.01.2025 змінено на Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

За загальним правилом визначення територіальної підсудності кримінального провадження здійснюється в тому суді, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення або вчинено більш тяжке правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК належить до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального устрою, на підставі якої побудована судова система в цілому.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо, зокрема, порушено правила підсудності.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають стаття 8 Загальної декларації прав людини та частина перша 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України(пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

За правилами ч. 1 ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

За приписами ч. 3 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

При цьому, суд вважає необхідним також зазначити, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення згідно обвинувального акту є населений пункт Часів Яр Донецької області, який за територіальною підсудністю відноситься на теперішній час до території обслуговування Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Таким чином, суд вважає наявними підстави до часткового задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про направлення до Харківського апеляційного суду кримінального провадження №0010949 для вирішення питання про направлення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з метою визначення підсудності, а саме, для винесення подання про ініціювання питання перед Касаційним кримінальним судом Верховного Суду про направлення даного кримінального провадження з Київського районного суду м. Харкова саме до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись ст. 314 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про направлення до Харківського апеляційного суду кримінального провадження №0010949 для вирішення питання про направлення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з метою визначення підсудності - задовольнити частково.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010949 від 24.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - направити до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про внесення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про направлення даного кримінального провадження за підсудністю з Київського районного суду м. Харкова до відповідного суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1