Справа №345/3094/25
Провадження № 1-кс/345/494/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2025 м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ч. 5 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, ч. 5 ст. 407 КК України, так як він вчинив тяжкі злочини, за вчинення кожного з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі.

Дане клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003458 від 10.12.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, ч. 5 ст. 407 КК України, по факту нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовця, солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» солдат ОСОБА_4 , 26.03.2024 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 176 від 21.06.2024 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого стрільця 1 аеромобільного відділення 1 аеромобільного ізводу 5 аеромобільної роти НОМЕР_3 аеромобільного батальйону, ВОС-100868Д військової частини НОМЕР_2 .

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Відповідно до направлення для проходження військово-лікарської комісії №392/П/1734 солдата ОСОБА_4 16.10.2024 року було направлено до військової частини НОМЕР_4 для проходження військово-лікарської комісії.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи обізнаним із вищезазначеними вимогами законодавства, у тому числі в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 17.10.2024 вчасно не прибув на службу до військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 , з проходження військово-лікарської комісії, та незаконно, без поважних причин перебував поза її розташуванням по 14.12.2024, цим самим проводячи службовий час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу військовослужбовця без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

17.06.2025 о 14:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, жителю та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінальних правопорушення (злочинів) передбачених ч.5 ст. 407, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема матеріалами службового розслідування, допитами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 тощо.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч. 5 ст. 407, ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу військовослужбовця без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Підозрюваний у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, житель та зареєстрований в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одружений, депутатом не обирався, раніше не судимий, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації та перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за вчинення яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, підозрюваний усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до кримінально-правової теорії є триваючим злочином, тобто буде закінченим в момент з`явлення останнього для продовження несення служби, або ж його затримання. Таким чином, ОСОБА_4 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що підтверджується зібраними матеріалами даного кримінального провадження.

21.05.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

На даний час запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо, тому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Факт надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, більше ніж за три години до попочатку розгляду цього клопотання слідчим суддею, посвідчений підписом підозрюваного на примірнику клопотання, поданому суду та підписом його захисника.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задоволити, оскільки ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів та на даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням того, що підозрюваний усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вдатися до самокаліцтва чи вчинення інших дій з метою ухилення від військової служби. Після нез`явлення на військову службу без поважних причин, а також під час самовільного залишення військової частини ОСОБА_4 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, за що притягався до відповідальності. 21.05.2025 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України. Не заперечив щодо можливості застосування відносно підозрюваного разом із триманням його під вартою альтернативного запобіжного заходу у вигяліді застави в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На даний час запобігти ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказав, що враховуючи обставини справи йому слід застосувати більш м`якший запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні беззаперечно визнав обставини, викладені у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу, просив застосуватидо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту .

Заслухавши думку прокурора, який просить задоволити клопотання слідчого у зв`язку з існуванням, визначених ст.177 КПК України ризиків; думку захисника, підозрюваного, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 України, ч.5 ст.407 України, а саме: нез`явлення вчасно на службу військовослужбовця без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, а також самовіьне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 345 від 14.12.2024 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №688 від 23.01.2025 року, 16.12.2024 ОСОБА_4 був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_3 , та незаконно, без поважних причин перебував поза її розташуванням.

Згідно припису №1532/2/10353 Івано-Франківським ЗВ ВСП ОСОБА_4 19.12.2024 року о 23.50 год. було доставлено у розташування військової частини НОМЕР_1 .

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Відповідно до направлення для проходження військово-лікарської комісії №392/П/1734 солдата ОСОБА_4 16.10.2024 року було направлено до військової частини НОМЕР_4 для проходження військово-лікарської комісії.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи обізнаним із вище зазначеними вимогами законодавства, у тому числі в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 17.10.2024 вчасно не прибув на службу до військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 , з проходження військово-лікарської комісії, та незаконно, без поважних причин перебував поза її розташуванням по 14.12.2024, цим самим проводячи службовий час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи обізнаним із вище зазначеними вимогами законодавства, у тому числі в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, з 16.12.2024 по 19.12.2024 та з 24.12.2025 по теперішній час, був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_3 , та незаконно, без поважних причин перебуває поза її розташуванням, цим самим проводить службовий час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, з 16.12.2024 по 19.12.2024 та з 24.12.2025 по теперішній час, був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_3 , та незаконно, без поважних причин перебуває поза її розташуванням, цим самим проводить службовий час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

17.06.2025 о 14:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, жителю та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру за ознаками вчинення кримінальних правопорушення (злочинів) передбачених ч.5 ст.407, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема матеріалами службового розслідування, допитами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 тощо.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно п. 5 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад трьох років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407КК України, ч.5 ст.407КК України та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, а також специфіку кримінального правопорушення, за яким оголошено підозру, конкретні обставини, мотиви, час і місце, спосіб скоєння такого, діючим військовослужбовцем, під час воєнного стану, а також беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні самовільного залишення розташування військової частини, а саме нормою Кримінального кодексуУкраїни передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, який не одружений, раніше не судимий, відтак суд зважає на наведені органом досудового слідства ризики того, що перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, а надалі - суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення реально існують.

Беручи до уваги у сукупності вищенаведені дані про особу підозрюваного, конкретні обставини та умови вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що підозрюваним не представлено суду доказів наявності у нього беззаперечних достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про безпідставність наведених органом досудового розслідування ризиків у відповідності до ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до остаточного висновку, що на даному етапі такі ризики кримінального провадження реально існують, належні підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту відсутні, в ході судового засіданя відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою не здобуто, а тому саме тримання під вартою забезпечить належну поведінку підозрюваного для виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Окрім того, суд також враховує, що положенням ч. 8 ст.176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задоволити, а до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до абз.8 ч. 4 ст.183 КПК України зазначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З викладеного вбачається, що законодавцем передбачено можливість, а не обов`язок суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, а тому суд з урахуванням встановлених в ході розгляду даного клопотання обставин та даних про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, суд приходить до переконання про можливість визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави відповідно до вимог ст. 182, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховуючи дані про особу обвинуваченого приходить до висновку про доцільність визначити йому заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка не порушує принцип пропорційності. Проте вона є значною та, на думку суду, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 198, КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, ч. 5 ст. 407 КК України на строк 60 днів, термін якого обчислювати з 15:45 год. 18.06.2025 по 15:45 год. 16.08.2025 включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 60 560,00 гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 16.08.2025 року обовязки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» Міністерства юстиції України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору і направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 20.06.2025.

Слідчий суддя