Справа № 296/4225/25
УХВАЛА

Іменем України

23 квітня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасуванню арешту майна.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат вказав, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.12.2024р. клопотання про арешт майна задоволено. Накладено арешт у виді обмеження права відчуження, розпорядження та користування на майно, володільцем якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучене 12.12.2024 під час затримання останнього, а саме на: калоші чорного кольору, штани синього кольору, шапка чорного кольору, куртка синього кольору, банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ,№ НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , мобільний телефон марки «OnePlus» IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 з сім-картами НОМЕР_13 , НОМЕР_14 .

Адвокат вказує, що на день подачі клопотання вилучений мобільний телефон марки «OnePlus» IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 оглянуто, встановлено номери мобільних операторів, сім карти які використовувались у вказаному мобільному пристрої, крім того телефон є лише матеріальним носієм інформації, сам по собі телефон не є доказом у кримінальному провадженні у розумінні ст. 98 КПК України. Вилучені банківські картки також на даний час оглянуті, детально зафіксовані номери вказаних карток, те ж саме стосується і робочого одягу ОСОБА_4 . Вищезазначене майно, останній використовує в своєму повсякденному житті. Зокрема мобільний телефон є джерелом спілкування з рідними, близькими та співробітниками, банківські картки використовувались для здійснення розрахунків та фінансово господарської діяльності.

З огляду на зазначене, та оскільки накладений арешт є безпідставним, не обґрунтованим та на думку представника потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала, ОСОБА_3 просить скасувати арешт на вищезазначене майно.

В судове засдання адвокат ОСОБА_3 не з`явилась, від неї 23.04.2025р. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Слідча в поданих від 23.04.2025р. запереченнях просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, у задоволенні клопотання просили відмовити, оскільки вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19.12.2024р. у справі № 296/11638/24 клопотання задоволено. Накладено арешт у виді обмеження права відчуження, розпорядження та користування на майно, володільцем якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , яке вилучене 12.12.2024 під час затримання останнього, а саме на: калоші чорного кольору, штани синього кольору, шапка чорного кольору, куртка синього кольору, банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ,№ НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , мобільний телефон марки «OnePlus» IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 з сім-картами НОМЕР_13 , НОМЕР_14 .

Вирішуючи питання на предмет задоволення клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховується наступне.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна із можливістю надання учасниками процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Між тим, ст.28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зі змісту заперечень слідчої вбачається, що вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а досудове розслідування триває.

Також, слідчою надано протоколи огляду банківських карток та мобільного телефону марки «OnePlus» IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 від 03.03.2025р. на 04.03.2025р., що свідчить про проведений огляд вилученого майна.

Враховуючи зазначене, слідча, заперечуючи щодо задоволення клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , не спростувала доводи останньої, що відпали потреби в подальшому арешті майна, оскільки з таким проведено всі необхідні слідчі дії, зокрема огляд (іншого суду не надано).

Відтак, клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту тимчасово вилученого майна є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира №296/11638/24 від 19.12.2024 в рамках кримінального провадження №0000543 від 31.07.2024 на майно, вилучене 12.12.2024 в ході проведення затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме: калоші чорного кольору, штани синього кольору, шапка чорного кольору, куртка синього кольору, банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , мобільний телефон марки «OnePlus» IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 з сім-картами НОМЕР_13 , НОМЕР_14 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1