Справа № 204/8630/25
Провадження № 1-кс/204/2351/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Горлівка Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2025 року до суду надійшло клопотання першого заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000423, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 березня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України. Нагляд за додержанням законів на досудовому розслідуванні у формі процесуального керівництва забезпечується групою прокурорів Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону. У кримінальному провадженні повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Горлівка Донецької області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень: готування до вчинення терористичного акту, тобто готуванні до вчинення вибуху, який створює небезпеку для життя та здоров`я людей, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, за попередньому змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України; незаконне виготовлення вибухового пристрою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263-1 КК України. Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 і правова кваліфікація кримінального правопорушення. ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 22.03.2025, підшукав співучасника - громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підшукав елементи саморобного пристрою вибухової дії і пристосував вказані засоби шляхом їх компонування воєдино для створення саморобного пристрою вибухової дії, однак вказану протиправну діяльність вищезазначених осіб було припинено на стадії готування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України - готування до вчинення терористичного акту, тобто готуванні до вчинення вибуху, який створює небезпеку для життя та здоров`я людей, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, за попередньому змовою групою осіб. Він же, ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 22.03.2025, підшукав співучасника - громадянина України ОСОБА_7 , та перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, керуючись корисливими мотивами, виготовив саморобний вибуховий пристрій, до складу якого входили компоненти сумішевих вибухових речовин, розуміючи при цьому, що вказаний саморобний вибуховий пристрій в подальшому буде використаний для вчинення терористичного акту, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України - незаконне виготовлення вибухового пристрою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

24.03.2025 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно громадянина України ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 19.05.2025 постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування продовжено до 23.06.2025. 19.05.2025 слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра відносно громадянина України ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 23.06.2025 без визначення розміру застави. 19.06.2025 слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 24.08.2025. 19.06.2025 слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, а саме до 17.08.2025 року без визначення розміру застави. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними доказами: Повідомлення про підозру ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом проведення якого вилучено особистий мобільний телефон ОСОБА_5 , з використанням якого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 здійснювали спілкування з «ахмед» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у Інтернет-месенджері «Telegram» та отримували вказівки від представників спеціальних служб Російської Федерації, необхідні для виготовлення саморобного вибухового пристрою, а також саморобний вибуховий пристрій у зібраному стані, детонатор та складові для виготовлення саморобного вибухового пристрою; протоколом допиту як підозрюваного ОСОБА_5 від 23.03.2025; протоколом допиту як підозрюваного ОСОБА_7 від 23.03.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 23.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 , від 28.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 , від 30.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , від 30.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 , від 28.04.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, від 28.04.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, від 30.03.2025; висновок експерта №119 від 13.05.2025; висновок експерти №КСЕ-19/105-25/3464 від 29.05.2025; протокол проведення НСРД №55/27-387т від 08.04.2025; протоколом затримання особи ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України. 8 серпня 2025 року, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для виконання вимог ст. 283 КПК України заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_12 , який здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, в порядку ст. ст. 36, 290 КПК України, надано доручення старшому слідчому слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області ОСОБА_13 про повідомлення підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування №0000423. Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 . Ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра до теперішнього часу не відпали, а саме: зазначений висновок ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. При цьому, санкцією ч. 2 ст. 258 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, може спонукати останнього до втечі та унеможливить притягнення до встановленої законом кримінальної відповідальності. Обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його належну процесуальну поведінку. З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості злочину, який інкримінується підозрюваному, а також відповідає особі підозрюваного, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до останнього, необхідно продовжити. Тому, прокурор звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, зазначив, що обвинувальний акт у відношенні підозрюваного було направлено до Нікопольського міськрайнного суду Дніпропетровської області ще 11.08.2025 року, однак підготовче судове засідання призначене на 08.09.2025 року, а строк запобіжного заходу у обвинуваченого закінчується 17.08.2025 року.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані прокурором матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У відповідності до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Слідчого відділу Управлінні СБ України в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000423 від 21 березня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

23 березня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 травня 2025 року, без визначення застави.

19 квітня 2025 року постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 23 червня 2025 року.

19 квітня 2025 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено до 23 червня 2025 року.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 19 червня 2025 року, продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, тобто 24 серпня 2025 року.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 19 червня 2025 року, строк тримання під вартою ОСОБА_5 , без визначення застави, продовжено до 17 серпня 2025 року.

8 серпня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

11 серпня 2025 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області було направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 . Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області призначено підготовче судове засідання на 8 вересня 2025 року.

Оскільки, строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 17 серпня 2025 року, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

У клопотанні та у судовому засіданні прокурор наполягав на наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливому переховуванні обвинуваченого від органу досудового розслідування чи суду, з метою уникнення відповідальності за скоєне; знищенні, прихованні чи спотворенні будь-яких з речей та документів, що мають значення для досудового розслідування; здійсненні незаконного впливу на потерпілих та обвинуваченого у цьому ж провадженні; а також можливому вчиненню нового правопорушення або ж продовження вчинення протиправної діяльності. Всі зазначені ризики, не збільшились, не зменшились та продовжують існувати.

Підготовче судове засідання в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 призначене на 8 вересня 2025 року, тобто поза межами дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, строк дії якої завершується 17 серпня 2025 року.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засіданні прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, наявність ризиків, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищенні, прихованні чи спотворенні будь-яких з речей та документів, що мають значення для досудового розслідування; здійсненні незаконного впливу на потерпілих та обвинуваченого у цьому ж провадженні; а також можливому вчиненню нового правопорушення або ж продовження вчинення протиправної діяльності, та враховуючи, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2025 року, без визначення застави.

Ухвалу направити до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону для виконання.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1