Провадження № 1-кс/947/7334/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001 від 19.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 201-4, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0000001 від 19.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 201-4, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту з метою збереження речових доказів на майно, яке було виявлено та вилучено 20.05.2025 року в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «BMW 535I», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 », перелік якого зазначено у клопотанні.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі та просив розглянути клопотання без його участі.

Представник власниці майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив судове засідання з розгляду клопотання провести за відсутності власниці майна та її представника, відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «BMW 535I», д.н.з. « НОМЕР_2 », VIN « НОМЕР_1 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі та державний номерний знак « НОМЕР_2 ».

Також, адвокат ОСОБА_5 долучив до клопотання письмове заперечення на клопотання про арешт майна, в якому зазначив, що з клопотання та долучених до нього матеріалів не вбачається використання транспортного засобу для здійснення протиправної діяльності. Власниця транспортного засобу ОСОБА_4 не є фігурантом кримінального провадження, не була допитана навіть в якості свідка та по відношенню до неї не вчинялися жодні слідчі дії. Просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «BMW 535I», д.н.з. « НОМЕР_2 », VIN « НОМЕР_1 »; свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_3 та ключі від т.з. «BMW 535I»;

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав до суду клопотання, в якому просив розглянути клопотання про арешт майна за відсутності власника майна та його представника. Просив врахувати, що автомобіль є власністю іншої особи, яка не має жодного відношення до кримінального провадження та не була обізнана про використання транспортного засобу для транспортування незаконно виготовлених підакцизних товарів. Автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_6 , у зв`язку із тимчасовою поломкою автомобіля BMW 550 E X Drive. Враховуючи зазначене, представник просив не накладати арешт в частині заборони користування ним.

Також, адвокат ОСОБА_7 долучив до клопотання письмове заперечення на клопотання про арешт майна, в якому зазначив, що клопотання про накладення арешту подане з порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства України та не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку відповідний дозвіл було надано з метою відшукання та вилучення, зокрема, грошових коштів, отриманих від незаконного збуту підакцизних товарів. Проте, ані протокол обшуку, ані постанова детектива про визнання їх речовими доказами, ані клопотання про накладення арешту, не містять жодних доказів відношення вилучених грошових коштів до будь-якої злочинної або іншої діяльності. Клопотання прокурора про накладення арешту на майно, фактично, складається із короткого викладу обставин, за якими здійснюється досудове розслідування, інформації про проведений обшук, формальних посилань на положення КПК України щодо речових доказів та арешту майна. Клопотання прокурора не містить жодної інформації стосовно отримання вилучених грошових коштів, внаслідок незаконного збуту підакцизних товарів. Твердження прокурора про те, що грошові кошти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення жодним чином не обґрунтоване та є виключно припущенням. Детективом було визнано вилучені грошові кошти речовим доказом, а прокурором зазначено про необхідність накладення на них арешту без будь-якого огляду грошових коштів, адже до клопотання про арешт майна навіть не було долучено протоколу огляду, без проведення якого встановити, чи відносяться вилучені грошові кошти будь-яким чином до обставин, за якими здійснюється досудове розслідування, чи відповідають вони критеріям, встановленим ст. 98 КПК України є неможливим. Є незрозумілим, на підставі яких обставин відповідне майно було визнане речовим доказом, як саме детектив встановив ці обставини, якщо не оглядав вилучене майно, та чим підтверджуються (окрім думки детектива) його голослівні твердження щодо того, що вилучене майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України. Посилання прокурора на необхідність подальшого проведення судових експертиз відносно вилучених грошових коштів також є абсолютно формальним та таким, що не відповідає дійсності, адже незрозуміло, яку саме експертизу стосовно грошових коштів можливо призначити з метою встановлення їх відношення до кримінального провадження із урахуванням тих обставин, за якими здійснюється досудове розслідування. Більш того, жодних доказів необхідності проведення будь-яких експертних досліджень, окрім як формального зазначення про це прокурором, до клопотання додано не було (наприклад постанов про призначення експертизи, супровідних листів тощо). Детектив своєю ж постановою може визнати речовим доказом будь-яку річ у світі. Вказана дія це його суб`єктивна оцінка будь-яких речей та документів, і ця оцінка не може лягати в обґрунтування поданого клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. З поданого прокурором клопотання про арешт майна не вбачається, яке саме доказове значення має вилучене майно, та які саме ознаки майна вказують на його відповідність критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України з урахуванням тих відомостей, які внесені до ЄРДР. Відповідно до ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку (справа № 947/40064/24, провадження № 1-кс/947/6492/25), дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки ««BMW 535І», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 » надавався з метою відшукання та вилучення: незаконно виготовлених підакцизних товарів, які знаходяться в незаконному обігу, обладнання, сировини та інших речей, які використовуються для незаконного виготовлення підакцизних товарів, бухгалтерських та інших документів, чорнових записів незаконного виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, інших електронних носіїв інформації, грошових коштів, отриманих від незаконного збуту підакцизних товарів. Так, відповідно до змісту ухвали, органу досудового розслідування було достеменно відомо, що зазначений транспортний засіб використовується ОСОБА_6 нібито з метою транспортування та збуту підакцизних товарів, але про необхідність вилучення автомобіля, жодним чином зазначено не було. Проте, за невідомих мотивів, орган досудового розслідування, за відсутності будь-яких підстав, прийняв рішення про вилучення зазначеного транспортного засобу, жодним чином не мотивувавши таку необхідність. Незрозуміло яким чином вилучений транспортний засіб може бути предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій (з урахуванням тих відомостей, які внесено до ЄРДР), на підставі яких відомостей детектив встановив, що вилучений транспортний засіб міг бути здобутий внаслідок протиправної діяльності тощо. Незрозуміло яким чином органом досудового розслідування було встановлено наявність на або в транспортному засобі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється в даному кримінальному провадженні, адже жодних підтверджень вказаному, в т.ч., протоколу огляду, до клопотання додано не було. Більш того, жодної згадки про якісь дії з транспортним засобом, які б дозволили ідентифікувати будь-які ознаки, передбачені ст. 98 КПК України, ані подане клопотання про арешт майна, ані додані до нього документи не містять. Більш того, до клопотання про арешт майна прокурором у якості обґрунтування наявності підстав для накладення арешту було долучено Рапорт детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_8 від 13.03.2025 року, в якому зазначається про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень. При цьому, у відповідному рапорті вказано, що ОСОБА_6 «для транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів використовує власний транспортний засіб марки BMW 550E XDRIVE, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , тобто зовсім інший транспортний засіб. Отже, голослівні твердження прокурора щодо того, що транспортний засіб марки «BMW 535І», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 », використовуються ОСОБА_6 для ведення незаконної діяльності, або будь-яким іншим чином відноситься до кримінального провадження, не підтверджується. ОСОБА_6 постійно пересувається межами м. Очакова, який фактично розташований напроти Кінбурнської коси, яка є окупованою російською федерацією, тобто постійно знаходиться біля зони ведення бойових дій. У зв`язку із цим, з метою особистої безпеки та безпечного пересування відповідною територією, ОСОБА_6 користується відповідним РЕБом, який є його особистою річчю. Разом з тим, з поданого прокурором клопотання про арешт майна не вбачається, яке саме доказове значення має вилучений РЕБ та які саме ознаки майна вказують на його відповідність критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України з урахуванням тих відомостей, які внесені до ЄРДР. Тимчасово вилучений РЕБ не має та не може мати будь-якого доказового значення в рамках кримінального провадження, не є і не може бути матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, цінністю чи іншою річчю, набутою кримінально протиправним шляхом. У кримінальному провадженні № 0000001 від 19.06.2024 року ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру. Таким чином, прокурор не обґрунтував сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, на яке необхідно накласти арешт, є доказом злочину, може бути забезпеченням відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Отже, жодних належних доказів того, що тимчасово вилучене майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, цінностями та іншими речами, набутими кримінально протиправним шляхом або отриманими юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не було додано до клопотання про накладення арешту. Клопотання прокурора про накладення арешту на майно не містить жодних належних обґрунтувань необхідності накладення арешту на майно, у зв`язку з чим відсутні будь-які підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також письмові заперечення представників власників майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000001 від 19.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 201-4, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України за фактом здійснення незаконного збуту незаконного виготовлених підакцизних товарів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб на території Одеської області здійснює незаконне переміщення підакцизних товарів з т.з. Придністровської Молдовської Республіки з приховуванням від митного контролю в значних розмірах.

Встановлено, що вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень можливо причетна громадянка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів разом з іншими невстановленими особами створили загальнодоступний канал у месенджері «Telegram», де розміщуються оголошення щодо продажу сигарет із зазначенням ціни.

Також встановлено, що відправки незаконно виготовлених підакцизних товарів відбуваються громадянином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та іншими невстановленими особами через відділення ТОВ «Нова пошта» на території м. Одеси із використанням різних даних відправників та номерів телефонів.

Органом досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 імовірно здійснює транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, шляхом використання транспортного засобу марки «BMW 535I», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 ».

В ході досудового розслідування 20.05.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук транспортного засобу марки «BMW 535I», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 ». За результатами проведеного обшуку виявлено та вилучено майно, а саме:

-грошові кошти в сумі 60000 грн.: 35 купюр номіналом по 1000 грн., 50 купюр номіналом по 500 грн.;

-дві упаковки сигарет «Magnus» без марок акцизного податку по 200 шт. в кожній;

-упаковку сигарет «SOL MENTHOL» без марок акцизного податку, в якій міститься 10 пачок;

-електронну сигарету «Lost Mary BM3590» без марок акцизного податку;

-засіб радіо - електронної боротьби (РЕБ), s/n C2500214;

-транспортний засіб марки «BMW 535I», д.н.з. « НОМЕР_2 », VIN « НОМЕР_1 »;

-свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_3 ;

-ключі від т.з. «BMW 535I»;

-державні номерні знаки « НОМЕР_2 », « НОМЕР_7 ».

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ власницею транспортного засобу марки «BMW 535I», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 » є громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Проте, органом досудового розслідування встановлено, що фактичним користувачем транспортного засобу марки «BMW 535I», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 » є громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який імовірно здійснює транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, шляхом використання даного транспортного засобу.

Так, як вбачається з протоколу обшуку транспортного засобу марки «BMW 535I», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 », ухвалу про проведення обшуку транспортного засобу було вручено саме користувачу тз - ОСОБА_6 .

З метою перевірки використання транспортного засобу ОСОБА_11 для протиправної діяльності органу досудового розслідування необхідно провести додаткові слідчі дії із транспортним засобом.

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до висновку, що вилучений під час обшуку транспортний засіб марки «BMW 535I», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 » відповідає критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження, оскільки імовірно використовувався, як знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме: для транспортування з метою збуту та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, а тому, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на вилучений транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію від нього та ключі, а також номерні знаки з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію та ключі від нього без заборони права користування ними та передати транспортний засіб на відповідальне зберігання з метою не порушення права власниці транспортного засобу на користування належним їй майном.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що передача транспортного засобу на відповідальне зберігання власниці не позбавить сторону обвинувачення використовувати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій та експертиз.

Слідчим суддею також встановлено, що вилучені під час обшуку тютюнові вироби імовірно є предметами вчинення кримінальних правопорушень, необхідні органу досудового розслідування для проведення в подальшому із ними судово-товарознавчої експертизи на предмет того чи відповідають вони вимогам ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обліку спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального; вимогам ДСТУ та чи можлива їх реалізація без марок акцизного збору на території України.

Грошові кошти, вилучені під час обшуку могли отримуватися ОСОБА_6 від здійснення протиправної діяльності за фактом збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, або ж для фінансування такої діяльності, відповідно до чого відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження та потребують збереження до встановлення законності їх походження.

Представником власника майна не було надано документів підтверджуючих законність походження вилучених грошових коштів.

Засіб радіо - електронної боротьби міг використовуватися ОСОБА_6 для конспірації протиправної діяльності за фактом збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, а тому також відповідає критеріям речових доказів та потребує збереження.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучене під час обшуку майно було визнано детективом речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови детектива та наразі потребує збереження з метою встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження та осіб, які можуть бути причетними до їх вчинення.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження після огляду та дослідження майна, буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001 від 19.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 201-4, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 20.05.2025 року в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «BMW 535I», VIN « НОМЕР_1 », д.н.з. « НОМЕР_2 », а саме на:

-грошові кошти в сумі 60000 грн.: 35 купюр номіналом по 1000 грн., 50 купюр номіналом по 500 грн.;

-дві упаковки сигарет «Magnus» без марок акцизного податку по 200 шт. в кожній;

-упаковку сигарет «SOL MENTHOL» без марок акцизного податку, в якій міститься 10 пачок;

-електронну сигарету «Lost Mary BM3590» без марок акцизного податку;

-засіб радіо - електронної боротьби (РЕБ), s/n C2500214;

-державні номерні знаки « НОМЕР_2 », « НОМЕР_7 ».

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на:

-транспортний засіб марки «BMW 535I», д.н.з. « НОМЕР_2 », VIN « НОМЕР_1 »;

-свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_3 ;

-ключі від т.з. «BMW 535I».

Транспортний засіб марки «BMW 535I», д.н.з. « НОМЕР_2 », VIN « НОМЕР_1 », свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_3 ; ключі від т.з. «BMW 535I» передати на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язати власницю майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на першу вимогу органу досудового розслідування, суду надавати вільний доступ до арештованого майна.

Попередити власницю майна ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1