печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000062 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Слідчий зазначив, що управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 05.03.2014 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а також ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 станом на 20.02.2014 обіймав посаду міліціонера - підривника штурмового взводу роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в місті Севастополь (далі - РМОП «Беркут» у м. Севастополі) та мав спеціальне звання - старшина міліції.

З 20.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією РФ проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24.02.2022 президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції», що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, тимчасово окупована РФ територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Крім того, відповідно до звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання РФ державою-агресором, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Верховною Радою України визнано РФ державою-агресором та констатовано факт початку збройного конфлікту викликаного російською агресією з 20.02.2014 під час вторгнення окремих підрозділів ЗС РФ через державний кордон України в районі Керченської протоки та використання РФ своїх військових формувань, дислокованих у Криму для забезпечення ведення агресивної війни проти України.

У період приблизно з 19.00 год. 20.02.2014 до 05.00 год. 21.02.2014 року, керівництвом МВС України організовано видачу вказаної вогнепальної зброї АКС74У на території Адміністрації Президента України за адресою: м. Київ, вул. Банкова, 11, працівникам МОП «Беркут», у тому числі РМОП «Беркут» УМВС України у м. Севастополі.

Так, відповідно до відомості отримання вогнепальної зброї, складеної працівниками відділу озброєння та спецзасобів Управління матеріального забезпечення Головного управління МВС України у м. Києві, у зазначений період за вказаною адресою, ОСОБА_7 та іншими працівниками РМОП «Беркут» УМВС України у м. Севастополі у загальній кількості 40 осіб, які на той час були відряджені до м. Києва, після пред`явлення службового посвідчення, отримано під особистий підпис 40 одиниць вогнепальної зброї АКС74У.

Водночас, вказаними працівниками РМОП «Беркут» м. Севастополі отримано 12 000 набоїв калібру 5,45 мм до вищезазначених автоматів АКС 74У.

20.02.2014 Верховною Радою України прийнято постанову «Про засудження застосування насильства, яке призвело до загибелі мирних громадян України». Цей правовий акт визнав, що дії силових структур були незаконними й висунув до Кабінету Міністрів України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України й підпорядкованих їм військових і воєнізованих формувань вимогу негайно припинити застосування сили. Заборонити використання будь-яких видів зброї і спеціальних засобів проти учасників акцій протесту.

Ураховуючи вищезазначене, підрозділи МОП «Беркут» повернулись до місць постійної дислокації разом зі зброєю, отриманою у м. Києві за вищезазначених обставин.

Так, 22.02.2014, незважаючи на відсутність передбачених законом підстав та встановлені законодавством обмеження для працівників правоохоронних органів на участь та виступи на масових зборах громадян, не здійснюючи в цьому місці виконання повноважень з охорони громадського порядку, командир роти міліції особливого призначення «Беркут» у м. Севастополі ОСОБА_11 , координуючи свої дії з депутатом Верховної Ради України ОСОБА_12 , представником іноземної держави ОСОБА_13 , за адресою: м. Севастополь, площа Нахімова, організував шикування особового складу вказаного підрозділу, де ОСОБА_11 звернувся до учасників зборів громадян з доповіддю про повернення РМОП «Беркут» у м. Севастополь у пункт постійної дислокації після виконання задач у м. Києві.

У подальшому, 23.02.2014 року за адресою: м. Севастополь, площа Нахімова невстановленими особами, за участі представників місцевих проросійських угруповань, організовано проведення масового зібрання громадян з єдиним питанням обрання наперед визначеного кандидата на неіснуючу посаду «народного мера м. Севастополь» громадянина РФ ОСОБА_13 . Під час проведення вказаного зібрання, депутатом Верховної Ради України ОСОБА_12 публічно стверджувався факт «державного перевороту у м. Києві», висловлено заклики до голосування за єдиного кандидата, який забезпечить переговори та захист працівників «Беркуту», оголошено про необхідність створення штабу, що забезпечить фізичний захист мешканців міста, вказано на готовність підрозділу МОП «Беркут» захистити мешканців міста Севастополя від надуманих загроз, які начебто виходять від «радикалів» з іншої території України. За пропозицією організаторів зібрання, учасники мітингу у незаконний спосіб «проголосували» за обрання ОСОБА_13 на неіснуючу посаду «народного мера» Севастополя, оголосили про намір встановити контроль над правоохоронними органами міста, закликали РФ про допомогу, створюючи уявні підстави для виправдання вторгнення збройних сил РФ на територію України, оголосили про початок запису у списки добровольців до «загонів самооборони».

Наступного дня, 24.02.2014 Севастопольська міська рада прийняла рішення про незаконне створення для ОСОБА_13 посади «голови Координаційної ради з організації управління і забезпечення життєдіяльності Севастополя». В цей же день, невстановленими досудовим розслідуванням особами на будівлі Севастопольської державної адміністрації підняли прапор РФ, на в`їздах до м. Севастополя «загони самооборони» обладнали 7 блокпостів.

Розпорядженням ОСОБА_13 , як так званого голови Координаційної ради з організації Севастопольського міського управління забезпечення життєдіяльності Севастополя № 1 від 26.02.2014 прийнято рішення про створення «спеціального муніціпального підрозділу міліції «Беркут».

В.о. міністра внутрішніх справ України ( ОСОБА_14 ) підписав наказ № 144 від 25.02.2014 «Про ліквідацію спеціальних підрозділів міліції громадської безпеки «Беркут», про що оголошено 26.02.2014.

Поряд з цим, 26.02.2014 опубліковано та поширено заяву голови Координаційної ради з організації управління і забезпечення життєдіяльності Севастополя ОСОБА_13 про створення Антитерористичного центру, відмову влади у м. Києві надати бюджетне фінансування соціальних виплат та оголошено про гарантію виплати заробітної плати співробітникам «Беркуту» за рахунок наявних у міському бюджеті грошових коштів.

В наступному, 27.02.2014 близько 04:00 год. приміщення Верховної Ради АР Крим зайняв озброєний зведений загін у форменому одязі та засобах захисту і озброєнням характерним для ЗС РФ, над будівлею піднятий прапор РФ.

Того ж дня, в умовах повного контролю внутрішнього периметру приміщень Верховної Ради АР Крим групою осіб з озброєнням та військовою формою, засобами захисту характерними для ЗС РФ та в умовах оточення зовнішнього периметру вказаної будівлі представниками місцевих проросійських угруповань, «загонами самооборони» та козачих парамілітарних організацій, діючи у спосіб, що суперечить положенням Конституції та законів України, у закритому режимі, без належного підтвердження кворуму депутатів, ухвалено постанову Верховної Ради АР Крим про проведення 25.05.2014 місцевого референдуму з питання: «Автономна Республіка Крим має державну самостійність та входить до складу України на основі договорів і угод».

В подальшому, дата проведення незаконного референдуму перенесена на 16.03.2014 та змінено виклад питань щодо входження АР Крим до складу РФ або залишення у складі України. Крім цього, 26.02.2014 прийнято рішення про звільнення голови Ради міністрів АР Крим ОСОБА_15 та призначення на цю посаду ОСОБА_16 . Обидва рішення суперечили чинному українському законодавству, вчинені з метою захоплення державної влади. Окремо, 06.03.2014 рішенням позачергової сесії Севастопольської міської ради підтримано рішення Верховної Ради АР Крим про призначення на 16.03.2014 загальнокримського референдуму з постановленням питань: «Про входження Криму до складу Росії на правах суб`єкта РФ. Про відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України», що суперечило Конституції та законам України.

В рамках реалізації загального плану агресії та його складової у вигляді незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя, з метою усунення перешкод у захопленні та контролі військовослужбовцями ЗС РФ на вищевказаних та інших об`єктах критичної інфраструктури, відверненні можливих контр-заходів з їх деблокування, представниками РФ, зокрема командувачем ЧФ РФ ОСОБА_17 та його заступником ОСОБА_10 , «самопроголошеним мером» м. Севастополя ОСОБА_13 , та іншими особами, які діяли на виконання наказів, (вказівок, завдань) вищого військово-політичного керівництва РФ, окрім інших сил та засобів залучено працівників правоохоронних органів України, що дислокувались у АР Крим, зокрема командира РМОП «Беркут» у місті Севастополі ОСОБА_11 , який у свою чергу повинен був залучити до цих злочинних дій інших працівників РМОП «Беркут» у місті Севастополі.

Не пізніше 26.02.2014 особами з числа начальницького складу РМОП «Беркут» у місті Севастополі, зокрема ОСОБА_11 , за невстановлених обставин, досягнуто остаточної згоди з представниками РФ, зокрема командувачем ЧФ РФ ОСОБА_17 , заступником командувача ЧФ РФ ОСОБА_10 , «самопроголошеним мером» м. Севастополя ОСОБА_13 , та іншими особами, які діяли на виконання наказів, (вказівок, завдань) вищого військово-політичного керівництва РФ, щодо залучення працівників РМОП «Беркут» у м. Севастополі до здійснення активних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, ОСОБА_11 26.02.2014 проведено збори особового складу РМОП «Беркут» в м. Севастополі та запропоновано здійснити вихід на автомобільній техніці зі зброєю та спеціальними засобами у складі підрозділу за межі пунктів постійної дислокації на рубежі, визначені самопроголошеною владою м. Севастополя, з метою блокування автошляхів сполучення між АР Крим та територіями Запорізької та Херсонської області, де проводити фільтраційні заходи на блокпостах в районі населених пунктів м. Армянськ та с. Чонгар.

З метою схилення якомога більшої кількості підпорядкованих йому працівників міліції до вчинення державної зради на користь РФ для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_11 повідомив особовому складу РМОП «Беркут» в м. Севастополі про наказ в.о. Міністра Внутрішніх справ України ОСОБА_14 від 25.02.2014 № 144 «Про ліквідацію спеціальних підрозділів міліції громадської безпеки «Беркут» та водночас про необхідність переходу на сторону РФ, координувати свої дії з представниками РФ та самопроголошеної влади м. Севастополя, за що ті з працівників міліції, хто погодиться на таку пропозицію, отримають громадянство та паспорт РФ.

ОСОБА_11 та інші працівники РМОП «Беркут» в м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи протиправно, зухвало, з корисливих спонукань, керуючись мотивом створити передумови для проходження подальшої служби в органах державної влади РФ, будучи громадянами України та маючи значний досвід роботи в правоохоронних органах, усвідомлюючи явно злочинний характер своїх умисних дій, їхні суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів уникнення кримінальної відповідальності за раніше вчинені у період 18-20.02.2014 злочини проти життя та здоров`я громадян в м. Києві, а також сподіваючись заслужити лояльність окупаційної влади РФ на території АР Крим та продовжити службу в окупаційних органах влади після отримання громадянства РФ, обіцяного їм за зраду народу України представниками РФ, вчинили злочини проти громадської безпеки, проти основ національної безпеки України, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, в умовах протистояння Українського народу російському агресору.

Так, особовий склад підрозділу під керівництвом ОСОБА_11 , перейшов в підпорядкування самопроголошеної влади м. Севастополя та у взаємодії з підрозділами, керованими командувачем ЧФ РФ ОСОБА_17 та заступником командувача ОСОБА_10 , а також іншими особами, які діяли з метою забезпечення окупації РФ території м. Севастополя та АР Крим, почав вчиняти ряд активних дій (блокування автошляхів, невиконання наказів керівництва МВС, не реагування на події на території обслуговування) задля забезпеченню проведення незаконних референдумів на території АР Крим.

У ніч з 26.02.2014 на 27.02.2014 працівники підрозділу РМОП «Беркут» в м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та інші працівники вказаного підрозділу міліції у загальній кількості близько 70 осіб, під керуванням ОСОБА_11 , протиправно заволоділи усім озброєнням та спеціальними засобами вказаного підрозділу, а також раніше отриманими в м. Києві за вищевказаними обставинами автоматами АКС74У в кількості 40 одиниць, які завантажили на транспортні засоби, які перебували в користуванні РМОП «Беркут» в м. Севастополі, а також у виділені з цією метою представниками РФ та іншими особами, які сприяли діям РФ в окупації м. Севастополя та АР Крим, без дозволу керівництва УМВС України в м. Севастополі виїхали з місця дислокації за адресою: АДРЕСА_3 в м. Севастополі у напрямку адміністративного кордону АР Крим з Херсонською областю.

Продовжуючи виконувати доручену представниками РФ частину дій, необхідних для забезпечення окупації півострова Крим, під керуванням ОСОБА_11 працівники РМОП «Беркут» в м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 , з ранку 27 лютого по березень 2014 року без передбачених законом підстав здійснили розміщення блок-постів в районі населених пунктів м. Армянська та с. Чонгар, та перекрили проїжджу частину бетонними плитами, де доглядали транспортні засоби, речі, протиправно здійснювали особистий обшук, затримували і застосовували фізичне та психологічне насильство стосовно громадян України та інших осіб, забезпечували цілодобові чергування озброєних варт, які були здатні забезпечити озброєний супротив в разі спроби в`їзду на територію АР Крим підрозділів ЗСУ та МВС України.

При цьому, вказані працівники РМОП «Беркут» у місті Севастополі, усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної цілісності України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

Діючи на виконання вказаного злочинного наказу ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , а також іншими співробітниками підрозділу РМОП «Беркут» у м. Севастополі заволоділи вогнепальною зброєю, боєприпасами та іншим майном, яке знаходилось у місці дислокації вказаного підрозділу за адресою: АДРЕСА_3. Відповідно до Акту позапланової інвентаризації озброєння, яке знаходиться на обліку РМОП «Беркут» у місті Севастополі від 27.02.2014 та додатку до нього встановлено, що в камері зберігання відсутні: 9 мм пістолет ПМ у кількості 46 одиниць; 9 мм пістолет Форт-12 - 28 одиниць; 9 мм пістолет Форт-17 - 1 од.; 9 мм пістолет Форт-14ТП - 1од.; 9 мм пістолет АПС - 12 од.; 7.62 АКМ (АКМС) - 69 од.; 5.45 АК-74 - 1 од.; 7.62 мм СВД - 2 од., 7.62 мм ручні кулемети РПК - 1 од., помпова рушниця «Форт 500» - 6 од., 5.6 мм карабін з оптприцілом ТОЗ-18- 2 од., а також набої до них відповідно до переліку в додатку.

ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_11 та іншими працівниками РМОП «Беркут» у м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , з метою вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділи вогнепальною зброєю та набоями до неї, які перебували на обліку вказаного підрозділу, а також, вогнепальною зброєю, а саме 40 автоматами АКС74У та 12000 набоями до них, які раніше отримали у м. Києві, зокрема й автоматом АКС74У № 840651-85, який особисто отримав ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 заволодів вогнепальною зброєю, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 262 КК України.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на вчинення в інтересах РФ дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, кінцевою метою яких є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, ОСОБА_11 спільно з підлеглими працівниками РМОП «Беркут» у місті Севастополі, які вступили з ним у попередню змову на вчинення вказаних умисних дій, 27.02.2014 здійснили вихід на автомобільній техніці за межі пунктів постійної дислокації в м. Севастополі на стаціонарних постах ДАІ (далі - блокпостах) в районі населених пунктів м. Армянськ та с. Чонгар, з метою блокування автошляхів сполучення між АР Крим та територіями Запорізької та Херсонської області.

При цьому, особовий склад РМОП «Беркут» у місті Севастополі розподілено на вищезазначених блокпостах наступним чином:

- блокпости в районі населеного пункту м. Армянськ - командир РМОП «Беркут» у місті Севастополі ОСОБА_11 , командир штурмового взводу ОСОБА_18 , командир автотранспортного взводу ОСОБА_19 , разом зі співробітниками вказаного підрозділу ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими працівниками цього підрозділу;

- блокпост в районі населеного пункту с. Чонгар - заступник командира РМОП «Беркут» у місті Севастополі ОСОБА_25 (за вказаними фактами у кримінальному провадженні № 0000085 від 20.06.2017 за обвинуваченням ОСОБА_25 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України до суду 23.01.2020 направлено обвинувальний акт) разом з іншими невстановленими працівниками цього підрозділу.

Так, вищезазначеними співробітниками РМОП «Беркут» у місті Севастополі, у загальній кількості понад 60 осіб, у тому числі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 під час перебування в лютому-березні 2014 року на блокпостах в районі населених пунктів Армянськ та Чонгар, без передбачених законом підстав здійснювались розміщення блок-постів, перекриття проїжджої частини бетонними плитами, догляд транспортних засобів, перешкоджання вільному пересуванню, затримання та застосування насильства стосовно представників державної влади, працівників правоохоронних органів та військовослужбовців Збройних Сил України, міжнародних спостерігачів, журналістів та інших осіб, які могли перешкоджати реалізації комплексу заходів представників РФ з анексії території АР Крим та м. Севастополя, порушення територіальної цілісності України, що мала бути досягнута в результаті безперешкодного проведення незаконного референдуму 16.03.2014.

Водночас, в районі вказаних блокпостів до складу вищевказаних озброєних груп з числа працівників РМОП «Беркут» у м. Севастополі, приєдналися члени керованих представниками РФ парамілітарних організацій «казаків», місцевих проросійських організацій (самооборона), та підрозділи ЗС РФ, які повинні були сприяти працівникам РМОП «Беркут» у здійсненні вищезазначеного комплексу заходів.

У вказаний період ОСОБА_11 , отримуючи вказівки від представників РФ та командування ЧФ РФ, у свою чергу здійснювали безпосереднє керівництво та забезпечували цілодобові чергування на вказаних блокпостах озброєних вогнепальною зброєю загонів, до складу яких входили залучені ними працівники РМОП «Беркут» у м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також загони керованих представниками РФ парамілітарних організацій «казаків», місцевих проросійських організацій (самооборона), та підрозділи ЗС РФ, які сумісно повинні були забезпечити озброєний супротив в разі спроби в`їзду на територію АР Крим підрозділів ЗС України та МВС України, та використати таку подію для ескалації збройного конфлікту із застосуванням можливостей широкомасштабного вторгнення на територію України особовим складом підрозділів ЗС РФ.

Вищезазначені керівники РМОП «Беркут» у м. Севастополі, в період з 27.02.2014 по 20.03.2014 здійснювали керівництво по забезпеченню вищезазначеної злочинної діяльності підлеглих працівників, в районі населених пунктах м. Армянськ та с. Чонгар, де безпосередньо керували діями підлеглих працівників озброєних вогнепальною зброєю, серед яких були ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , під час їх цілодобового чергування та перешкоджання вільному пересуванню представників державної влади, місцевого самоврядування України, працівників правоохоронних органів та військовослужбовців ЗС України, міжнародних спостерігачів, журналістів та інших осіб.

Водночас, з метою імітування державотворчих процесів, 11.03.2014 Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Севастопольська міська рада спільно ухвалили «Декларацію про незалежність Автономної Республіки Крим та м. Севастополя», що мала в майбутньому забезпечити вигляд звернення до політичного керівництва РФ нібито від імені суверенної влади, а не режиму сепаратистів в автономії у складі України.

За оголошеними результатами незаконного референдуму 16.03.2014 входження до складу РФ підтримали 96,57% учасників голосування, 17.03.2014 Верховна Рада АРК прийняла постанову про незалежність «Республіки Крим» і звернулася з проханням включити до складу РФ на правах суб`єкта федерації.

В наступному, 18.03.2014 самопроголошений мер м. Севастополя ОСОБА_13 , голова тимчасової окупаційної влади в Автономній Республіці Крим ОСОБА_26 , голова окупаційної Ради Республіки Крим ОСОБА_27 підписали договір «про прийняття Республіки Крим до складу РФ», ратифікацію якого підписано 21.03.2014 президентом РФ.

Водночас, 20.03.2014, незважаючи на відсутність передбачених законом підстав та встановлені законодавством обмеження для працівників правоохоронних органів на участь та виступи на масових зборах громадян, не здійснюючи в цьому місці і час виконання повноважень з охорони громадського порядку, командир раніше ліквідованої роти міліції особливого призначення «Беркут» у м. Севастополі ОСОБА_11 , виконуючи відведену йому роль в частині участі у інформаційних заходах плану агресії РФ проти України, зокрема спрямованих на виправдання злочинів вчинених проти основ національної безпеки, за адресою: м. Севастополь, площа Нахімова, в ході публічного виступу звернувся до ОСОБА_13 та з виконанням вимог службових статутів, доповів самопроголошеному «меру м. Севастополь» ОСОБА_13 про успішне виконання групою працівників «Беркуту» раніше поставлених завдань на півночі АР Крим. В свою, чергу ОСОБА_13 у своєму виступі-відповіді на доповідь ОСОБА_11 нагадав присутнім про факт переходу підрозділу «Беркут» на бік самопроголошеної влади в м. Севастополя після 23.02.2014 і зазначив, що саме завдяки вказаному підрозділу «Беркут» був заблокований в`їзд на територію півострову Крим і стали можливими всі подальші події та висловив слова вдячності присутнім на сцені особам.

Відтак всупереч міжнародному правопорядку, з нехтуванням державного суверенітету та територіальної цілісності України, починаючи з 20 лютого 2014 року, представниками влади РФ і службовими особами ЗС РФ, завершено вчинення дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України за вищевказаних обставин працівниками РМОП «Беркут» у м. Севастополі, які діяли під керівництвом та за безпосередньої участі ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та інших працівників вказаного підрозділу.

За вчинення вищезазначених дій, надання іноземній державі - РФ, допомогу в проведенні підривної діяльності проти України з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, ОСОБА_6 , за сприяння невстановлених слідством осіб - представників РФ, упродовж березня - квітня 2014 року пройшов необхідну процедуру та набув громадянства РФ та у подальшому зайняв посаду в незаконному органі влади на тимчасово окупованій території, а саме «ОМОН «Беркут» росгвардии по Республике Крым и Севастополю», де продовжив вчиняти дії, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а також спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

За вищевказаних обставин, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займав посаду міліціонера - підривника штурмового взводу роти міліції особливого призначення «Беркут» у м. Севастополі, мав спеціальне звання старшина міліції та присягнув народові України суворо дотримуватись її Конституції та чинного законодавства, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права і свободи громадян, державний устрій і громадський порядок, в силу положень статей 1, 2, 4, 5, 10 ЗУ «Про міліцію», не пізніше 27.02.2014 вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України у формі:

- надання іноземній державі, їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що виявилась у:

- розпалюванні сепаратистських настроїв серед населення на території АР Крим, шляхом маніпуляції відомостями про обставини подій масових акцій протестів у м. Києві в 2013-2014 роках, озвучених керівництвом РМОП «Беркут» у м. Севастополі у засобах масової інформації з метою забезпечення наступної підтримки нелегітимних референдумів та інформаційного впливу на пересічних громадян;

- створення умов для зміни території України, шляхом забезпечення проведення не передбачених Конституцією України референдумів про вихід АР Крим та м. Севастополя зі складу України;

- створення умов для захоплення влади у м. Севастополі та збройного захоплення ВР АР Крим з наступним прийняттям рішення про проведення не передбачених Конституцією та законами України місцевих референдумів;

- вихід у складі підрозділу РМОП «Беркут» у м. Севастополі з підпорядкування органів державної влади України з відмовою виконувати накази керівництва ГУ МВС України в м. Севастополі та перехід до незаконно створеного «спеціального муніципального підрозділу міліції «Беркут» в м. Севастополі.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме - надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001).

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи представником влади, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинив умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до інших тяжких наслідків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001).

Поряд з цим, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , вчиняючи вищевказані злочини проти основ національної безпеки України та перейшовши у складі озброєного підрозділу на сторону ворога, під час перебування на блокпостах, діючи за наказом командування ЧФ РФ, у тому числі заступника командувача ЧФ РФ ОСОБА_10 , та інших осіб, залучених до реалізації плану РФ щодо окупації АР Крим та м. Севастополь, спільно з громадянами РФ - членами парамілітарних організацій так «казаків», військовослужбовців РФ та іншими особами з числа громадян України, які погодилися діяти в інтересах РФ на шкоду державному суверенітету України, в районі населеного пункту м. Армянська, без передбачених законом підстав, з метою забезпечення контролю над територією та проведення окупаційними силами РФ на території півострову Крим так званого «референдуму», необхідного військово-політичному керівництву РФ для створення враження про дійсне вільне волевиявлення мешканців Ар Крим та м. Севастополя про приєднання до РФ, здійснили розміщення блок-постів та перекрили проїжджу частину бетонними плитами, здійснювали догляд транспортних засобів, оглядали вміст фото-, відеокамер, забезпечували цілодобові чергування озброєних варт, з метою забезпечення озброєного супротиву в разі спроби в`їзду на територію АР Крим підрозділів ЗСУ та МВС України, а також затримання та не допуску на територію півострову Крим осіб, які на їх думку могли створювати перешкоди у реалізації злочинного плану окупації РФ вказаної території України, за попередньою змовою групою осіб вчинили злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку за наступних обставин.

Так, ОСОБА_11 , діючи за попередньою домовленістю та виконуючи накази діючих з метою окупації півострова Крим керівників самопроголошеної влади м. Севастополя, керівництва ЧФ РФ, у тому числі заступника командувача ЧФ РФ ОСОБА_10 , та інших представників РФ, під час розміщення за його наказом вищезазначених блок-постів поблизу м. Армянськ та с. Чонгар, віддав наказ особовому складу працівників РМОП «Беркут» у м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 щодо жорсткого поводження з патріотично налаштованими громадянами України та іншими особами, які намагатимуться в`їхати на півострів та на їх думку могли перешкоджати реалізації злочинного плану РФ щодо окупації півострова Крим.

ОСОБА_6 , перебуваючи у лютому - березні 2014 року на блокпостах поблизу м. Армянськ, діючи на виконання наданої вказівки командира РМОП «Беркут» в м. Севастополі ОСОБА_11 та діючи спільно з ним та іншими працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , а також іншими працівниками міліції, що приєдналися до злочинної діяльності вказаної групи працівників РМОП «Беркут» у м. Севастополі, виконуючи накази представників РФ, у тому числі заступника командувача ЧФ РФ ОСОБА_10 , та за попередньою змовою групою осіб із залученими за вказаних обставин до злочинної діяльності працівниками органів внутрішніх справ, а також з членами керованих представниками РФ парамілітарних організацій «казаків», місцевих проросійських організацій та військовослужбовців РФ, особисто приймав участь у жорстокому поводженні з патріотично налаштованими військовополоненими та цивільним населенням.

Так, 02.03.2014 приблизно в обідній час доби близько 13.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , діючи на виконання раніше наданого наказу ОСОБА_11 та за попередньою змовою групою осіб, разом з ним та іншими працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також з членами керованих представниками РФ парамілітарних організацій «казаків», місцевих проросійських організацій та військовослужбовців ЗС РФ, перебуваючи на блокпосту в районі населеного пункту м. Армянськ, без передбачених законом підстав, незаконно затримали (взяли в полон) трьох військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_28 , підполковника ОСОБА_29 та капітана ОСОБА_30 , які прямували на службовому автомобілі «Опель» у відрядження до АР Крим.

Вказаний автомобіль було зупинено 02.03.2014 працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі та з погрозою застосування вогнепальної зброї, а саме автоматів АКС74У та іншої вогнепальної зброї, яка перебувала на обліку РМОП «Беркут» в м. Севастополі, та якою останні заволоділи напередодні в ніч з 26 на 27 лютого 2014 року, затримали та провели примусовий особистий обшук генерал-майора ОСОБА_28 , підполковника ОСОБА_29 , капітана ОСОБА_31 та обшук службового автомобіля «Опель», в ході яких виявили службову зброю: два пістолети «Glock» і пристрій для відстрілу гумовими кулями ПСМР 9мм, а також службові посвідчення працівників ГУР та особисті грошові кошти.

Відповідно до ст. 4 Женевської Конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949 (Конвенція військова) військовополоненими, у розумінні цієї Конвенції, є особи, які потрапили в полон до супротивника й належать до особового складу збройних сил сторони конфлікту. Крім того, згідно статей 43, 44 Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949 (ДП І) особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу) є комбатантами. Будь-який комбатант, як це визнано у ст. 43, який потрапляє під владу супротивної сторони, є військовополоненим.

Отже військовослужбовці ЗС України генерал-майор ОСОБА_28 , підполковник ОСОБА_29 , капітан ОСОБА_32 відповідно до норм міжнародного права мали статус військовополонених з моменту затримання за вищевказаних обставин підпорядкованими ОСОБА_11 працівниками міліції, які під час збройного конфлікту між Україною та РФ зрадили присязі та діяли за наказом військового керівництва та інших представників РФ сумісно з військовослужбовцями РФ у складі сил, які забезпечували окупацію півострова Крим.

У подальшому, працівники РМОП «Беркут» у м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою та на виконання попередньо отриманого від ОСОБА_11 наказу, перебуваючи біля затриманого службового автомобіля «Опель», усвідомлюючи, що ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 є діючими військовослужбовцями ЗС України, які направлялися до АР Крим у службове відрядження для виконання покладених на них службових обов`язків, діючи умисно та протиправно, грубо порушуючи статті 3, 13, ч. 3 ст. 17, ст. 18 Женевської Конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949 (Конвенція військова), усвідомлюючи що зазначені військовополонені роззброєні та не чинять спротиву, не становлять будь-якої загрози, нанесли ряд ударів по тулубу, голові, в живіт генерал-майору ОСОБА_28 , підполковнику ОСОБА_29 , капітану ОСОБА_33 , які від нанесених ударів впали на землю, де вищезазначені працівники РМОП «Беркут» в м. Севастополі поклали останніх лицем до землі, зв`язали їм руки за спиною та продовжили наносити удари ногами по тулубу, ногам та голові, а ОСОБА_28 погрожували відрізати вухо та демонструючи серйозність наміру, зробили надріз, а також заволоділи для особистих потреб грошовими коштами у сумі 6 300 гривень, спричинивши потерпілим ОСОБА_28 матеріальні збитки на суму в розмірі 4 000 гривень, ОСОБА_29 - на суму 800 гривень та ОСОБА_33 на суму 1 500 гривень.

Після чого, працівники РМОП «Беркут» в м. Севастополі відвели генерал-майора ОСОБА_28 до приміщення стаціонарного посту ДАІ, на території якого було розміщено незаконно створений блок-пост, а підполковника ОСОБА_29 та капітана ОСОБА_31 поставили на коліна біля бетонних блоків, розміщених поряд з блок-постом, де вони простояли навколішки з зав`язаними руками близько години. Всі ці дії, у порушення статтей 3, 13, ч. 3 ст. 17 Женевської Конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949 супроводжувались також побиттям потерпілих та наругою над людською гідністю, образливим та принизливим поводженням, яке здійснювалося працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі під керівництвом та за участі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , з мотивів ненависті до ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 як до військовослужбовців, які залишилися вірними присязі народу України.

У подальшому, генерал-майору ОСОБА_28 , підполковнику ОСОБА_29 , капітану ОСОБА_33 працівники РМОП «Беркут» в м. Севастополі вдягли на голову мішки, після чого їх відвели у наметовий табір поряд з блок-постом, де розташовувались члени керованих представниками РФ парамілітарних організацій «казаків», місцевих проросійських організацій та військовослужбовці РФ. Військовополонених поклали на землю палатки, де вони перебували під наглядом озброєних осіб. Періодично (два рази), до палатки заходили на цей час невстановлені слідством особи, які наносили удари по тулубу ОСОБА_28 як старшому групи.

Потім, невстановлені на цей час особи, ймовірно з числа членів керованих представниками РФ парамілітарних організацій, місцевих проросійських організацій та військовослужбовців РФ, виводили з палатки по черзі військовополонених та грубо порушуючи ч. 3 ст. 17 Женевської Конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949 застосовували фізичні та моральні тортури, намагались примусити до співпраці з представниками окупаційної влади та одержати від них будь-які відомості.

З цією метою, невстановлені особи з числа діючих під керівництвом представників РФ груп, які забезпечували блокування транспортних магістралей на вказаному блокпосту біля м. Армянськ, встромили в ліву ногу ОСОБА_29 лезо ножа, та прокручували його під час постановки питань останньому, з метою спричинення максимальних страждань. З аналогічною метою, у порушення ч. 3 ст. 17 Женевської Конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, ОСОБА_33 намагались здійснити надріз в горлі.

Після повернення військовополонених до палатки, ОСОБА_28 поставили на коліна та зняли мішок з метою можливості його спілкування з заступником командуючого ЧФ РФ ОСОБА_10 , який перебуваючи на місце злочину керував його вчиненням, здійснюючи загальне керівництво працівниками РМОП «Беркут» в місті Севастополі та залученими РФ для блокування в`їзду до півострова Крим окупаційними силами. Після того, як генерал-майор ОСОБА_28 представився та почав вимагати дотримання його прав та спілкування з представниками влади України, ОСОБА_10 заявив, що він представник російського флоту та єдина влада в Криму - російська. При цьому ОСОБА_10 , перебуваючи на місці злочину, не припиняв вищевказані злочинні дії стосовно військовополонених ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , а вважаючи такі дії допустимими та необхідними для забезпечення окупації півострова Крим, як представник керівництва ЧФ РФ створював необхідні умови та безпосередньо на місці подій керував вчиненням злочину.

У свою чергу, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , виконуючи відведену їм ОСОБА_11 роль у вчиненні блокування транспортних магістралей на в`їзді до півострова Крим, проведенні фільтраційних заходів щодо виявлення та затримання військовослужбовців та інших громадян України, які не підтримують окупацію РФ території України, зокрема, у вчиненні особовим складом РМОП «Беркут» в м. Севастополі злочинних дій стосовно ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , 02.03.2014 перебували з вогнепальною зброєю на місці злочину - блокпості «Турецький вал» поблизу м. Армянська спільно з іншими працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі, відкрито демонструючи готовність до застосування вогнепальної зброї, забезпечували повний контроль території цього блокпосту для неможливості вільного переміщення військовослужбовців та інших громадян України, чим створювали необхідні умови для вчинення безпосередніми виконавцями вищевказаних злочинних дій стосовно ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_34 .

У подальшому, приблизно у нічний час доби з 02.03 на 03.03.2014 невстановлені особи з числа членів керованих представниками РФ парамілітарних організацій, місцевих проросійських організацій та військовослужбовців РФ ОСОБА_28 відвезли на військову гауптвахту, розташовану в АДРЕСА_1 , де у порушення ч. 1 ст. 22 Женевської Конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949 утримували у камері.

У цей час, ОСОБА_29 та ОСОБА_31 продовжували утримувати у вищезазначеному наметовому містечку поблизу блок-посту, де в палатці їх скотчем прив`язали до стовпу та тримали до ранку під охороною озброєних осіб. Після чого, потерпілих ОСОБА_29 та ОСОБА_31 також відвезли на військову гауптвахту, розташовану в АДРЕСА_1 , де у порушення ч. 1 ст. 22 Женевської Конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949 утримували у камері.

Під час перебування на вищезазначеній військовій гауптвахті, потерпілих допитували, намагались отримати інформацію про ціль їх приїзду до АР Криму, інші військові дані. Так, генерал-майора ОСОБА_28 , підполковника ОСОБА_29 , капітана ОСОБА_31 тримали у роздільних камерах військової гауптвахти до 10.03.2014.

У подальшому, 10.03.2014 близько 19.30 год. потерпілих ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_31 у супроводі військових РФ доставлено до місця їх затримання, а саме блокпосту в районі населеного пункту м. Армянськ, та звільнено.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , перебуваючи у лютому - березні 2014 року на блокпостах поблизу м. Армянськ, діючи на виконання раніше наданої вказівки командира РМОП «Беркут» в м. Севастополі ОСОБА_11 , діючи спільно з ним та іншими працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , а також іншими працівниками міліції, що приєдналися до злочинної діяльності вказаної групи працівників РМОП «Беркут» в м. Севастополі, виконуючи накази представників РФ, у тому числі заступника командувача ЧФ РФ ОСОБА_10 , та за попередньою змовою групою осіб із залученими за вказаних обставин до злочинної діяльності працівниками органів внутрішніх справ, а також з членами керованих представниками РФ парамілітарних організацій «казаків», місцевих проросійських організацій та військовослужбовців РФ, продовжив приймати участь у захопленні заручників та жорстокому поводженні з патріотично налаштованим цивільним населенням.

Так, 16.03.2014 приблизно у період з 02.00 год. до 05.00 год., перебуваючи на блокпосту в районі населеного пункту м. Армянськ, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, на виконання раніше наданої вказівки командира РМОП «Беркут» в м. Севастополі ОСОБА_11 , діючи спільно з ним та іншими працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_7 , а також з членами керованих представниками РФ парамілітарних організацій «казаків», місцевих проросійських організацій та військовослужбовців ЗС РФ, з метою захоплення заручників з числа цивільного населення, котрі не приймали участі у збройному конфлікті та у яких була відсутня будь-яка зброя, знаряддя чи засоби, що могли б виправдати жорстоке поводження з ними, діючи в порушення основних норм міжнародного права, а саме вимог ст.ст. 32, 34, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, п. (е) ч. 1 ст. 7, підпункту (vііі) п. а ч. 2 ст. 8 Римського статуту міжнародного кримінального суду, ст.ст. 1, 2, 5 Міжнародної конвенції про захист усіх осіб від насильницьких зникнень від 20.12.2006, побачивши колону з автомобілів «Mercedes-Benz Vito» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_35 , мікроавтобус «Fiat» з державним номерним знаком НОМЕР_3 білого кольору, під керуванням ОСОБА_36 та два автомобілі швидкої допомоги, які перевозили медикаменти та гуманітарну допомогу до АР Криму, організовану волонтерами місії Червоного хреста України, які рухались до АР Крим, маючи змогу ідентифікувати водіїв та пасажирів як цивільних осіб, демонструючи в руках вогнепальну зброю, наказали всім вийти із салонів автомобілів, тим самим здійснили незаконне затримання з погрозою застосування фізичного насилля.

До складу вищезазначеної групи волонтерів місії Червоного хреста України входили ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та ще декілька невстановлених досудовим розслідуванням осіб, яких працівники РМОП «Беркут» в м. Севастополі, погрожуючи застосуванням автоматичної зброї та роблячи попереджувальні постріли вгору, примусили лягти на землю обличчям вниз. У цей час працівники РМОП «Беркут» здійснювали особистий обшук потерпілих та обшук автомобілів, викидаючи з автівок медикаменти. Усі ці дії супроводжувались нанесенням ударів потерпілим.

Після нанесення згаданих ударів, працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі, після ідентифікації водіїв та пасажирів вищезазначених автомобілів як цивільних громадян України, усвідомлюючи, що останні не мають при собі зброї, жодної участі у бойових діях проти сил ЗС РФ не приймають, тобто є особами, які підпадають під захист ст. 4 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, як громадяни, котрі не беруть активної участі у бойових діях, будучи озброєними автоматичною вогнепальною зброєю, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, усвідомлюючи, що наявні при собі у потерпілих особисті речі жодним чином не можуть сприяти воєнній необхідності, діючи за попередньою змовою між собою у порушення норм міжнародного гуманітарного права щодо заборони розграбування та застосування щодо цивільного населення тортур, мордування, образливого, принижуючого та жорстокого поводження, взяття заручників, інших актів насильства, що мають на меті тероризувати цивільне населення, зокрема, положень статті 33, 147 Конвенції про захист цивільного населення від 12.08.1949, статей 28 та 47 Конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, статті 4 Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949 щодо захисту жертв збройних конфліктів міжнародного характеру, відкрито заволоділи для особистих потреб:

- грошовими коштами у сумі 6 800 гривень та 4 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу НБУ - 4 000 х 9,47 = 37 880 гривень), спричинивши потерпілому ОСОБА_42 матеріальні збитки на суму 44 680 гривень;

- автомобілем «Mercedes-Benz Vito» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , спричинивши потерпілому ОСОБА_43 матеріальні збитки на суму 8 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу НБУ - 8 000 х 9,47 = 75 760 гривень);

- автомобілем «Fiat» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , грошовими коштами у сумі 200 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу НБУ - 200 х 9,47 = 1894 гривень), грошовими коштами у сумі 1 000 гривень, мобільним телефоном «Samsung Galaxy S II», спричинивши потерпілому ОСОБА_44 матеріальні збитки на загальну суму 14 000 доларів США (еквівалентно відповідно до курсу НБУ - 14 000 х 9,47 = 132 580 гривень).

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, на виконання раніше наданої вказівки командира РМОП «Беркут» в м. Севастополі ОСОБА_11 , діючи спільно з ним та іншими працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , а також з членами керованих представниками РФ парамілітарних організацій «казаків», місцевих проросійських організацій та військовослужбовців ЗС РФ, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на захоплення заручників, діючи за попередньою змовою між собою, в порушення основних норм міжнародного права, а саме вимог ст.ст. 32, 34, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, п. (е) ч. 1 ст. 7, підпункту (vііі) п. а ч. 2 ст. 8 Римського статуту міжнародного кримінального суду, ст.ст. 1, 2, 5 Міжнародної конвенції про захист усіх осіб від насильницьких зникнень від 20.12.2006, у наказному тоні висунули незаконну вимогу потерпілим не рухатись та залишатись на місцях, а також застосовуючи психологічне насильство у вигляді зухвалої демонстрації вогнепальної зброї та намірів відкрити вогонь на ураження, наказали потерпілим не чинити супротиву, що у свою чергу сформувало у останніх сприйняття реальної загрози своєму життю та здоров`ю, а також усвідомлення, що вони обмежені у свободі пересування та знаходяться під загрозою застосування насильства або заподіяння смерті з боку озброєних працівників «Беркут», тобто взяті у заручники, що у свою чергу завдало потерпілим сильних моральних страждань.

Всі ці вимоги супроводжувались погрозами та нанесенням тілесних ушкоджень, переважну кількість яких спричинено потерпілим ОСОБА_42 та ОСОБА_45 .

Так, через декілька годин знущань приблизно 4-5 годин, потерпілому ОСОБА_46 знадобилась медична допомога, однак працівники «Беркут» заборонили її надавати медичним працівникам з групи потерпілого ОСОБА_47 та викликали швидку медичну допомогу з АР Крим, якою потерпілого доставлено до лікарні у м. Красноперекопськ.

При цьому, інших потерпілих у тому числі ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_48 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які рухались в колоні автомобілів «Mercedes-Benz Vito», «Fiat» та двох автомобілів швидкої допомоги, які перевозили медикаменти та гуманітарну допомогу до АР Криму, організовану волонтерами місії Червоного хреста України, окрім ОСОБА_49 та ОСОБА_47 (останнього забрали лікарі швидкої допомоги), примусили сісти до двох автомобілів швидкої допомоги, на яких їх незаконно затримали, та наказали повертатись назад.

У цей час, працівники «Беркут» демонстративно тримаючи у руках автоматичну зброю, використовуючи її як засіб залякування та психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_49 , конвоювали останнього до одного з кабінетів будівлі посту ДАІ, розташованої на вказаному блок-посту. Перебуваючи у зазначеному вище приміщенні, працівники РМОП «Беркут» в м. Севастополі разом з членами керованих представниками РФ парамілітарних організацій, місцевих проросійських організацій та військовослужбовцями ЗС РФ незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_49 та протиправно утримували останнього в одній із кімнат даного приміщення упродовж близько трьох годин, погрожуючи при цьому спричиненням фізичного насилля щодо нього, у тому числі з застосуванням вогнепальної зброї.

Так, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою утримання заручника з числа цивільного населення, що не приймали участі у збройному конфлікті, та у якого була відсутня будь-яка зброя, знаряддя чи засоби, що могли б виправдати жорстоке поводження з ним, в порушення основних норм міжнародного права, а саме вимог ст.ст. 32, 34, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, п. (е) ч. 1 ст. 7, підпункту (vііі) п. а ч. 2 ст. 8 Римського статуту міжнародного кримінального суду, ст.ст. 1, 2, 5 Міжнародної конвенції про захист усіх осіб від насильницьких зникнень від 20.12.2006, переслідуючи мету примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, почали проводити допит ОСОБА_49 із застосуванням до останнього фізичного насильства, погрозами застосування катування та позбавлення життя. Після проведення допиту, який тривав близько трьох годин, потерпілого ОСОБА_49 помістили до підвального приміщення вказаної будівлі, де останній перебував під наглядом озброєних осіб близько 6-7 годин.

Після чого, потерпілого ОСОБА_49 передали патрулю ДАІ, який доставив останнього до відділення швидкої допомоги у м. Каланчак.

Вищевказані умисні протиправні дії ОСОБА_6 , вчинені на виконання раніше наданої вказівки командира РМОП «Беркут» в м. Севастополі ОСОБА_11 , спільно з ним та іншими працівниками РМОП «Беркут» в м. Севастополі, у тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , а також з іншими на даний час невстановленими членами керованих представниками РФ парамілітарних організацій, місцевих проросійських організацій та військовослужбовців ЗС РФ, що виражались у організації затримання та ув`язнення військовополонених та цивільних заручників з подальшою відмовою визнати таке позбавлення волі або повідомити про долю чи місце перебування цих осіб з метою залишення їх без законодавчого захисту протягом певного періоду часу, позбавлення фізичної свободи в порушення основних норм міжнародного права, умисному спричиненні сильних душевних страждань, тілесних ушкоджень, шкоди здоров`ю, зазіхання на людську гідність, зокрема, образливе та принижуюче поводження, застосування до військовополонених та цивільних осіб, які перебували під захистом, примусу фізичного і морального порядку, з метою отримання необхідних йому відомостей, заходах, які завдали фізичних страждань військовополоненим та цивільним особам, а також здійснення пограбування військовополонених та цивільних осіб, а також привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, здійснюване незаконним чином і безцільно, призвели до спричинення моральної, майнової шкоди та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 , ОСОБА_42 , ОСОБА_46 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_50 та ОСОБА_51 .

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у жорстокому поводженні з військовополоненими та цивільним населенням та інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

26.05.2025 ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262 КК України, ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 3 ст. 110 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

28.05.2025 підозрюваного ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у державний та міжнародний розшук.

Відповідно до інформації, наданої начальником Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України у відповіді № 19/46155-25-Вих від 03.06.2025, відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, зокрема, громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 03.06.2020 по 03.06.2025 не виявлено

В ході досудового розслідування отримані дані, які дають підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний є громадянином України, перебуває на тимчасово окупованих територіях України, його місцезнаходження невідоме та перебуває в державному та міжнародному розшуку, тобто існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду зважаючи на те, що у разі визнання ОСОБА_6 , винним у вчиненні злочинів, у яких підозрюється останній і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено місце знаходження підозрюваного, тому перебуваючи на волі останній може вчиняти дії направлені на знищення, заховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час у кримінальному провадженні встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення з урахуванням яких, існує ризик, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може впливати на свідків, оскільки тривалий час працював в правоохоронних органах та може володіти інформацією, щодо свідків, які на даний час ще не допитані органом досудового розслідування та безпосередньо судом, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 як до повідомлення про підозру останньому так і після, постійно здійснює діяння пов`язані зі шкодою державній безпеці України, що підтверджується зібраними матеріалами існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують обрання відносно підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Зазначені ризики виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно підозрюваного та не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності поведінки підозрюваного, оскільки тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винним не може нівелювати вищенаведеними ризиками.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень, вищенаведених ризиків, з метою досягнення завдань кримінального провадження, виникла необхідність в обранні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, беззаперечно вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та надасть можливість останньому уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні прокурор заявлене слідчим клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання слідчого заперечував, посилаючись на те, що на думку сторону захисту існують сумніви в обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри. Також вказав, що стороною обвинувачення не доведено та не могло бути доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, ОСОБА_6 не перебуває на території, підконтрольній України та встановити його фактичне місцезнаходження не вбачається за можливе, а посилання сторони обвинувачення на оголошення його підзахисного у міжнародний розшук не підтверджено жодними відповідними даними Інтерполу.

Вислухавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів, що долучені до клопотання, 26.05.2025 в рамках кримінального провадження № 0000062 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено та погоджено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 111 (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 3 ст. 110 (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України /т.4 а. м. 90-148/.

Письмове повідомлення про підозру в день його складення ОСОБА_6 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, а тому останнього було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у спосіб, передбачений ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, а саме шляхом друкування вказаного повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» випуск від 28.05.2025 № 107 (8032) та 27.05.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора /т. 4а. м. 155-157/.

Таким чином, при врученні ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 26.05.2025 вимоги ст. ст. 276-279, 135 КПК України дотримані, ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного.

Окрім того, ОСОБА_6 викликався до слідчого для вручення повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного на 03.06.2025, 04.06.2025. Вказані повістки відповідно до вимог ст. 135 КПК України були розміщені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 30.05.2025 № 109 (8034), та 28.05.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора /т. 4 а. м. 158-161/. Натомість, підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

Виходячи з наявних у наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 111 (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 3 ст. 110 (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Зокрема, такі дані підтверджуються: листом Міністерства закордонних справ України від 11.03.2024 /т. 1 а.м. 68-70/, листом Офісу Президента України від 26.05.2025 /т. 1 а.м. 74/, відомістю отримання вогнепальної зброї, складеної працівниками відділу озброєння та спецзасобів Управління матеріального забезпечення ГУМВС України в м. Києві щодо отримання у період з 20.02.2014-21.02.2014 на території Адміністрації Президента (м. Київ, вул. Банкова, 11) під особистий підпис працівниками РМОП «Беркут» УМВС України у м. Севастополі /т. 1 а.м. 82-84/, витягом від 01.05.2024 із Акту позапланової перевірки стану збереження та поводження зі зброєю непорушного запасу ГУМВС України в м. Києві від 24.03.2015 /т. 1 а.м. 91-94/, копією Акту позапланової інвентаризації озброєння, яке знаходиться на обліку РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополі від 27.02.2014 з додатками /т. 1 а.м. 95-98/, копією штатної розстановки атестованих працівників роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в м. Севастополі станом на 25.02.2014 /т. 1 а.м. 99-103/, протоколом допиту свідка ОСОБА_54 від 08.01.2024 /т. 1 а.м. 104-119/ протоколом допиту свідка ОСОБА_55 від 04.01.2024 /т. 1 а.м. 120-135/, протоколом допиту свідка ОСОБА_56 від 01.09.2024 /т. 1 а.м. 136-155/, протоколом огляду відеозаписів за участю свідка ОСОБА_56 від 01.09.2023 /т. 1 а.м. 156-181/, протоколом огляду відеозаписів за участю свідка ОСОБА_56 від 12.01.2024 /т. 1 а.м. 182-220/, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_56 від 15.03.2024 /т. 1 а.м. 221-240/, протоколом огляду відеозаписів за участю свідка ОСОБА_56 від 15.03.2024 /т. 1 а.м. 241-248/, протоколами допиту свідка ОСОБА_28 від 11.03.2014 та від 16.04.2024 /т. 2 а.м. 1-33/, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_28 від 30.08.2024 /т. 2 а.м. 34-49/, протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 30.08.2024 /т. 2 а.м. 50-53/, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_29 від 30.08.2024 /т. 2 а.м. 54-68/, протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 30.08.2024 /т. 2 а.м. 69-72/, листом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2014 /т. 2 а.м. 73/, протоколами допитів потерпілого ОСОБА_57 від 13.03.2014 та від 04.09.2017 /т. 2 а.м. 75-86/, висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_57 від 14.03.2014 № 563 /т. 2 а.м. 87-90/, протоколами допиту потерпілої ОСОБА_23 від 16.12.2014 та 01.02.2018 /т. 2 а.м. 91-109/, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_58 від 28.05.2016 /т. 2 а.м. 110-115/, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_58 від 29.03.2014 /т. 2 а.м. 116-142/, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_59 від 16.08.2017 /т. 2 а.м. 143-146/, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_60 від 24.04.2024 та 06.09.2024 /т. 2 а.м. 147-188/, протоколами огляду від 04.09.2017/т. 2 а.м. 189-193/, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_35 від 16.03.2014 /т. 2 а.м. 194-198/, протоколами допиту свідка ОСОБА_37 від 20.03.2014 та потерпілого ОСОБА_37 від 26.04.2014 /т. 2 а.м. 199-207/, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_36 від 26.04.2014 /т. 2 а.м. 208-211/, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_40 від 29.05.2014 /т. 2 а.м. 212-215/, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_48 від 13.03.2025 /т. 2 а.м. 216-255/, протоколом огляду від 30.05.2025 /. 3 а.м. 1-26/, висновком експерта від 08.07.2024 № 5354/24-35 /т. 3 а.м. 27-39/, висновком експерта від 16.01.2025 № 11077/24-35 /т. 3 а.м. 40-49/, протоколом огляду інформації від 29.05.2025 /т. 3 а.м. 50-53/, протоколом огляду від 20.07.2023 /т. 3 а.м. 54-59/, протоколом огляду від 11.04.2024 /т. 3 а.м. 60-62/, протоколом огляду від 28.10.2024 /т. 3 а.м. 63-68/, протоколом огляду від 22.01.2025 /т. 3 а.м. 69-95/, протоколом огляду від 19.05.2025 /т. 3 а.м. 96-105/, протоколом огляду від 18.03.2025 /т. 3 а.м. 106-124/, протоколом огляду від 09.04.2025 /т. 3 а.м. 125-141/, протоколом огляду від 18.03.2024 /т. 3 а.м. 142-161/, протоколами огляду від 28.03.2024 /т. 3 а.м. 162-193/, протоколом огляду від 23.06.2021 /т. 3 а.м. 194-203/, протоколом огляду від 31.05.2023 /т. 3 а.м. 204-213/, протоколом огляду від 19.07.2023 /т. 4 а.м. 1-41/, протоколом огляду від 09.10.2023 /т. 4 а.м. 42-50/, протоколом огляду інформації від 28.09.2023 /т. 4 а.м. 51-56/, протоколом огляду інформації від 29.03.2024 /т. 4 а.м. 57-75/.

28.05.2025 постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшуки. Здійснення розшуку доручено співробітникам Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України /т. 4 а. м. 165-167/.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від слідства, його місце перебування на материковій частині території України не встановлено, в ході досудового розслідування встановлено, що останній перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим та міста Севастополя, де має останнє відоме місце зареєстрованого проживання та продовжує діяльність проти основ національної безпеки України. У зв`язку з наведеним 28.05.2025 органом досудового розслідування ОСОБА_6 оголошений у державний та міжнародний розшук.

З урахуванням викладеного вважаю доведеним, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, чим підтверджується існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, можливість знищення, приховування або спотворення ОСОБА_6 будь-яких речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення свідчить про існування ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, оскільки ОСОБА_6 тривалий час працював в правоохоронних органах та може володіти інформацією, щодо свідків, які на даний час ще не допитані органом досудового розслідування та безпосередньо судом з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на свідків, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачається з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , як до повідомлення про підозру так і після, постійно здійснює діяння пов`язані зі шкодою державній безпеці України, що підтверджується зібраними матеріалами.

Із врахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, переховування від органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені вище ризики є реальними та стійкими.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, існування в провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо ОСОБА_6 , наявності обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний переховується від суду, перебуває на тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим оголошений у державний та міжнародний розшук, вважаю наявними підстави згідно ч. 6 ст. 193 КПК України для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З урахуванням оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, даних щодо його перебування на тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності, при обранні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підстави для визначення застави відсутні.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати у кримінальному провадженні № 0000062 відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дібрівка Бахчисарайського р-ну АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею, судом за участю підозрюваного, обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1