Дата документу 02.07.2025Справа № 554/9987/25
Провадження № 1-кс/554/8437/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2025 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225 від 01.07.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

01.07.2025 до чергової частини ВП № 2 ПРУП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_3 про те, що за адресою: с-ще. Розсошенці, Полтавського району виявлено пенсійне посвідчення, яке викликає сумніви в своїй справжності.

01.07.2025 СД ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказаний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000225 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

У ході розслідування кримінального провадження встановлено, що 01.07.2025 р. о 11:44 год. до ЧЧ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_3 про те, що 01.07.2025 р. за адресою: АДРЕСА_1 перебуваючи у громадському транспорті гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав кондуктору пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 з ознаками підробки.

01.07.2025 під час проведення огляду місця події пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 . вилучено та поміщено до сейф-пакету НПУ PSP 1492861.

Згідно ст.ст. 168, 237 КПК України пенсійне посвідчення серія

НОМЕР_1 , виданого 15.01.2010 року, згідно його змісту, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та інших слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 15.01.2010 року, згідно його змісту, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання та користування.

Визначити місцем зберігання пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 15.01.2010 року, згідно його змісту, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , камеру зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1