Справа № 584/235/25
Провадження № 1-кп/584/135/25
В И Р О К

Іменем України

21.05.2025 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Путивль кримінальне провадження № 0000036 від 11.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Стрільники Путивльського району Сумської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, заміжньої, працюючої на посаді менеджера у ФОП « ОСОБА_6 », раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 383 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З 07.07.2024 до початку вересня 2024 року, більш точно встановити дату скоєння злочину на надалось за можливе, обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_6 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про наявність у сейфі грошових коштів в сумі 280 тисяч гривень, що належать ОСОБА_7 , вирішила їх таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, обвинувачена ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність та караність своїх дій, скориставшись відсутністю нагляду з боку потерпілого та інших осіб, використовуючи дублікат ключів та вільний доступ до всіх службових приміщень, в тому числі до кімнати, де розташований сейф з грошовими коштами, діючи таємно, умисно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, шляхом ряду однотипних, але охоплених єдиним умислом крадіжок, викрала грошові кошти, належні потерпілому ОСОБА_7 в сумі 280 тисяч гривень.

Після скоєного обвинувачена ОСОБА_4 , розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на суму 280 тисяч гривень.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Не зупинившись на скоєному, 15.09.2024 близько 13:00 год. обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину ритуальних послуг ФОП « ОСОБА_6 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про наявність у сейфі грошових коштів в сумі 400 доларів США, що належать ОСОБА_7 , вирішила їх таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, обвинувачена ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність та караність своїх дій, скориставшись відсутністю нагляду з боку потерпілого та інших осіб, використовуючи дублікат ключів та вільний доступ до всіх службових приміщень, зайшла до кімнати, де був розташований сейф, в котрому знаходились грошові кошти, діючи таємно, умисно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, викрала грошові кошти, належні потерпілому ОСОБА_7 в сумі 400 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 16360 грн.

Після скоєного обвинувачена ОСОБА_4 , розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на суму 16360 грн.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 11.02.2025 близько 08:00 год. обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину ритуальних послуг ФОП « ОСОБА_6 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , з метою уникнення матеріальних витрат та відповідальності за скоєні нею крадіжки грошових коштів, вирішила інсценувати їх крадіжку та здійснити завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення кримінального правопорушення з корисливих мотивів.

З цією метою, остання за допомогою дублікатів ключів, відкрила вхідні двері до приміщення магазину, зайшовши в середину, відчинила дверцята сейфу, та з метою створення ілюзії пошуку коштів, дістала з сейфу папки з паперами та розклала їх на столі. В подальшому обвинувачена ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону зробила телефонний дзвінок на лінію «102» та повідомила, що невстановлені особи в період часу з 15:00 год. до 07:30 год. проникли до приміщення зазначеного магазину ритуальних послуг, та скоїли з сейфу крадіжку грошових коштів у сумі 280 тисяч гривень та 1800 доларів США. Не зупинившись на скоєному, після приїзду слідчо-оперативної групи, обвинувачена ОСОБА_4 , будучи у встановленому порядку попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин за ст. 383 КК України, реалізуючи свій корисливий умисел, подала завідомо неправдиву заяву про вчинення невстановленою особою крадіжки грошових коштів з магазину ритуальних послуг ФОП « ОСОБА_6 », тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Вказану заяву зареєстровано 11.02.2025 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП № 2 (м. Путивль) ГУНП в Сумській області за № 604, на підставі чого 11.02.2025 слідчим внесено відомості до ЄРДР за № 0000036.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Своїми умисними протиправними діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 383 КК України завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення кримінального правопорушення, вчинене з корисливих мотивів.

За письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 , який не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості з мотивів відсутності будь-яких претензій до обвинуваченої, 28.02.2025 між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , як підозрюваною у цьому кримінальному провадженні, за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 383 КК України, та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

При цьому, сторонами було узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин, за ч.2 ст. 383 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Заслухавши прокурора та захисника, які вважали можливим затвердити угоду від 28.02.2025 і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченої, яка свою вину у скоєному повністю визнала, підтвердила, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклала добровільно і згодна на призначення узгодженого виду покарання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В силу положень абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч. 5 цієї статті укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою за висунутим обвинуваченням, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, яке є тяжким злочином, та ч. 2 ст. 383 КК України, яке є нетяжким злочином.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє характер цього обвинувачення, свої процесуальні права, наслідки укладення і затвердження угоди.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 383 КК України кваліфіковані правильно.

Умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, оскільки потерпілими надано письмову згоду на укладення такої угоди, а обвинувачений достатньо сприяв у проведенні кримінального провадження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає характеру і тяжкості обвинувачення.

Дані про особу обвинуваченої (те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та відшкодувала завдані збитки) свідчать про те, що узгоджене сторонами покарання може бути призначене цій обвинуваченій та буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості може бути затвердженою.

Відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 7163 грн. 10 коп.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468-469, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.02.2025 між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , як підозрюваною у кримінальному провадженні № 0000036 від 11.02.2025.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 383 КК України та призначити їй узгоджене покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України - у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин; за ч. 2 ст. 383 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України - у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченій ОСОБА_4 остаточне покарання у виді громадський робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави 7163 грн. 10 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Роз`яснити, що умисне не виконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1