ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/6655/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1511/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Холодногірського районного суду м.Харкова від 07 травня 2025 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Холодногірського районного суду м.Харкова від 07.05.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов?янськ Донецької області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, СПД ФОП, який офіційно зареєстрований у статусі ВПО за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 280 грн. та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Вказаним вироком встановлено, що 03.08.2024, приблизно о 16-00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд. № 24 А по вул. Золочівській у місті Харкові, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вступив у конфлікт з раніше незнайомим йому ОСОБА_10 , діючи умисно, маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до останнього, та, перебуваючи в положенні стоячи, обличчям до обличчя, на відстані витягнутої руки, наніс один удар ОСОБА_10 кулаком правої руки, який прийшовся потерпілому в ділянку лівого ока.

Внаслідок вказаних дій потерпілому ОСОБА_10 відповідно до висновку експерта №09-1255/2024 від 12.08.2024 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій навколоочній ділянці; садно у ділянці лівої носо-губної складки.

За ступенем тяжкості синець та садно викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995).

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок Холодногірського районного суду м.Харкова від 07.05.2025 щодо ОСОБА_7 , ухваливши виправдувальний вирок.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, захисник зазначає, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, а висновки суду першої інстанцій ґрунтуються на припущеннях, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону і тягне за собою скасування судового рішення.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_7 не наносив будь-яких ударів ОСОБА_10 , останній ввів в оману суд та намагається підзаробити на обвинуваченому, а показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що надані ними під час досудового розслідування, повністю спростовують пред`явлене обвинувачення та показання потерпілого. Зазначає, що під час досудового розслідування ОСОБА_7 позбавили процесуального права на захист, судом не враховані показання обвинуваченого, прокурор навмисно відмовився від допиту свідка ОСОБА_12 , а надані суду докази не доводять в діях ОСОБА_7 прямого умислу, корисливого мотиву та корисливої мети.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченої та захисника ОСОБА_14 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, думку прокурора та потерпілої, які вважали оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

В своїй у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просив дослідити наступні письмові докази: протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 07.08.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 07.08.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 09.08.2024, а також повторно викликати та допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . Також захисник просив викликати свідка ОСОБА_12 та допитати її під час апеляційного розгляду (т. 1 арк. 240).

До початку апеляційного розгляду захисник частково підтримав своє клопотання, а саме в частині дослідження письмових доказів - вищезазначених протоколів допит свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Як вбачається з відомостей матеріалів цього судового провадження, під час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні були допитані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . Повторних клопотань про виклик цих свідків для їх повторного допиту сторони обвинувачення та захисту в суді не заявляли.

Згідно вимог ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання захисника в частині виклику та допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 під час апеляційного розгляду.

Разом з цим, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду цієї справи, колегією суддів задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 в частині дослідження протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 07.08.2024.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що ставлять під сумнів винуватість обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати обвинувальний чи виправдувальний вирок, суд першої інстанції, з дотриманням норм ст. ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення та докази і позицію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку, виходячи з вимог ст.ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Крім того згідно з п. 15 ст.7, ст.22 КПК України, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд виконав в повному обсязі.

Надаючи оцінку такому твердженню обвинуваченого колегія суддів виходить із правової позиції, висловленій в постанові Верховного суду від 10.09.2020 у справі № 555/2067/18.

Зокрема, колегія суддів виходить із того, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Законодавець вимагає лише, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням, що у даному провадженні було дотримано.

Колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг обвинуваченої, встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України згідно пред`явленого обвинувачення та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 та доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення, суд обґрунтовано послався на показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Зокрема, потерпілий ОСОБА_10 в суді першої інстанції надав показання про те, що раніше не був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_7 03.08.2024 біля 16-00 години він разом з сином ОСОБА_17 , 2010 року народження, перебуваючи на пішохідній зоні біля дитячого садочка за адресою: м.Харків, вул.Золочівська, 24 А, йшли до аптеки. Почули, що позаду хтось сигналить, злякався, озирнувся та побачив, що по пішохідній зоні рухається легковий автомобіль Ніссан Жук білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль зупинився десь за 5 метрів від них, ОСОБА_10 обурився, що автомобіль рухається там, де ходять люди, грають діти (поряд дитячий майданчик та садочок), тому в грубій формі спитав, чому він їде по дорожчі, де пересуваються пішоходи, його це обурило. Обвинувачений ОСОБА_7 перебував на пасажирському місці в автомобілі, почав махати руками, щоб ми відійшли з дороги та надали можливість проїхати автомобілю. Потерпілий почав пояснювати, що тут не можна пересуватися на автомобілі, що це дорога для пішоходів, на що обвинувачений вийшов з автомобіля та почав сваритися, ображав нецензурною лайкою, схопив за рюкзак та відтягнув на інший бік дороги, вдарив в ділянку лівого ока. Удар був кулаком, цілеспрямований. Потерпілий не намагався вдарити. Зазначив, що він є спокійною людиною, агресії не виявляє. ОСОБА_10 просив зачекати, бо збирався викликати поліцію, на що обвинувачений не відреагував та поїхав з місця пригоди. Але він встиг сфотографувати автомобіль, в якому пересувався обвинувачений. Вся подія відбувалася на очах у малолітньої дитини, син дуже злякався. Обвинувачений також замахувався на дитину, після чого син почав скаржитися на поганий сон, хвилювався. Потерпілий одразу викликав швидку допомогу та поліцію, які приїхали дуже швидко. Лікар швидкої його оглянув, склав відповідні документи. Жінки, які перебували на дитячому майданчику, також намагалися надати йому необхідну допомогу. За час досудового розслідування та під час судового розгляду обвинувачений жодного разу не попросив вибачення, не намагався компенсувати медичні витрати, відшкодувати шкоду, яку він спричинив.

Неповнолітній свідок ОСОБА_15 , який був допитаний в присутності законного представника - матері ОСОБА_18 , також зазначив в суді першої інстанції, що в серпні 2024 року, (точну дату не пам`ятає), біля 16-17 години, він з татом ОСОБА_10 йшли по тротуарній дорожці до аптеки забрати ліки, тато розмовляв по телефону. Про тротуару їхав автомобіль, який був припаркований в зеленій зоні (на газоні) біля магазину. За кермом автомобіля була жінка, поруч сидів чоловік з короткою стрижкою, високий, повної статури (впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 ). Автомобіль видав сигнал, тато некультурно висловився на адресу водія, тому що автомобіль рухався по дорозі, де пересуваються пішоходи. Потім вийшов з автомобіля агресивний пасажир та став перед батьком, це був ОСОБА_7 . Спочатку розмовляли дуже голосно, він щось казав про правила дорожнього руху, відтягнув батька за рюкзак до кінця тротуару, потім чоловік вдарив батька кулаком в область ока, в яку сторону не пам`ятає. Обвинувачений також підходив і до свідка, свідок дуже злякався, бо ОСОБА_7 поводив себе неадекватно. Батько не бив обвинуваченого, він був спокійний. Поруч були інші люди, які підходили і питали, що трапилося. Тато викликав швидку і поліцію. Свідок зробив фото автомобіля, коли вже обвинувачений від`їзжав з місця події. Конфлікт виник після того, як батько не відійшов з тротуару, щоб проїхав автомобіль та висловився нецензурною лайкою в бік водія. Свідок не звертався за допомогою до лікарів. Швидка допомога приїхала приблизно через 5-15 хвилин, посадили тата в автомобіль швидкої допомоги, де він перебував близько 10 хвилин, попросили води. На наступний день у батька був синець під оком і він вимушений був звернутися до лікаря.

Свідок ОСОБА_11 , будучи допитана в суді першої інстанції, пояснила, що працює продавцем в магазині «Кисет», тому вся подія проходила у неї на очах, почула крики, вийшла на вулицю, побачила як ОСОБА_7 кричить, штовхає потерпілого в плече, по голові відпускає ляпаси, від чого ОСОБА_10 впав на сина і вони вдарилися в будівлю «Кисету». Потім потерпілий знову встав на тротуар, а ОСОБА_7 взяв його за шлейки на рюкзаці, підняв потерпілого, перетягнув на бік тротуару та вдарив по обличчю. Це був кінець літа 2024, дату не пам`ятає, всі події були на тротуарі, де не можна їздити на машинах, там тільки люди ходять. Машина стояла на тротуарі неподалік магазину, де вона працює. Причину конфлікту не знає, але зазначила, що ОСОБА_7 вдарив потерпілого при синові. Потім бачила, як під`їхала швидка допомога та поліція.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_13 , яка є дружиною обвинуваченого, пояснила, що під час подій була за кермом автомобіля, виїхала з майданчику, де всі автомобілі паркуються (при дитячому садочку), їхала по тротуарній доріжці, бордюрів на ній не має, потім побачила, що йдуть люди, десь за 5 метрів до них посигналила, щоб вони відійшли і машина змогла проїхати. Чоловік розвернувся та нецензурною лайкою в її бік почав висловлюватися, що не можна їздити по тротуару. ОСОБА_7 через відкрите вікно з пасажирського місця попередив ОСОБА_10 , що не потрібно висловлюватися нецензурною лайкою в бік жінки, почалася словесна перепалка між чоловіками. ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, взяв за рюкзак потерпілого та пересунув його на інший бік дороги, щоб машина змогла проїхати. На тротуарі, по якому вона пересувалася на автомобілі, не було жодних дорожніх знаків щодо заборон пересуватися по ній. Потерпілий їй не погрожував, тільки не дозволяв проїхати, стояв посеред дороги. Сам момент удару вона не бачила, так як слідкувала за дорогою.

Судом першої інстанції також був допитаний свідок ОСОБА_16 , який пояснив, що він є парамедиком та працює в швидкій невідкладній допомозі. Потерпілому ОСОБА_10 надавав медичну допомогу під час виклику в кінці серпня 2024 року, точну дату не пам`ятає. Пояснив, що коли вони приїхали на виклик, син провів їх до потерпілого, який сидів на лавочці. Потерпілого доставили в автомобіль швидкої допомоги, оглянули, опросили, надали допомогу, спостерігався забій під оком зліва, гіперемія, набряк, почервоніння, біль при пальпації, дали знеболюючий препарат, від госпіталізації потерпілий відмовився. Особисто заповнював карту виїзду за адресою: м.Харків, вул.Золочівська, 22, біля магазину «Кисет». Поліція також приїхала на виклик.

При цьому, колегії суддів ставиться критично до доводів сторони захисту про те, що потерпілий та свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_15 намагаються обмовити ОСОБА_7 , оскільки матеріали цього судового провадженні не містять об`єктивних відомостей на підтвердження таких доводів.

Належить також зазначити, що до початку свого допиту потерпілий та свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 попереджалися про кримінальну відповідальність за надання завідома неправдивих показань і стороною захисту не надано будь-яких об`єктивних доказів, що вони не могли пам`ятати події, які мали місце згідно формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, в тому числі щодо дій обвинуваченого по відношенню до потерпілого, які передували до спричинення останньому легких тілесних ушкоджень.

Колегія суддів також враховує, що свідок ОСОБА_15 є сином потерпілого ОСОБА_10 , у зв`язку з чим він має певну зацікавленість у розгляді цього кримінального провадження, але його показання повністю відповідають показанням свідка ОСОБА_11 , а тому судом першої інстанції правильно взяті до уваги ці показання свідків при ухваленні оскаржуваного вироку.

Крім того, сторона захисту не надали суду апеляційної інстанції об`єктивних доказів, що ці свідки надавали завідомо неправдиві показання та вони мають намір обмовити обвинуваченого ОСОБА_7 .

Більш того, свідок ОСОБА_13 , яка є дружиною обвинуваченого, під час свого допиту в суді першої інстанції пояснила, що безпосередньо бачила конфлікт між її чоловіком та потерпілим, але сам момент удару вона не бачила, так як слідкувала за дорогою.

Натомість, показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , які вони надавали в суді першої інстанції, повністю узгоджуються між собою і підтверджують факт нанесення ОСОБА_7 тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 .

При цьому, свідок ОСОБА_16 зазначив в суді першої інстанції, що по приїзду на місце події за викликом у потерпілого було виявлено забій під оком зліва, гіперемія, набряк, почервоніння, біль при пальпації, у зв`язку з чим останньому була надана першу медичну допомогу, але від госпіталізації потерпілий відмовився.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст.7, ч. 1 ст.26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїх процесуальних прав в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, сторона захисту у змагальному процесі не була позбавлена можливості також задавати потерпілому та свідкам питання, у тому числі, з метою підтвердження версії щодо відсутності протиправних дій з боку обвинуваченого щодо потерпілого під час подій у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів ставиться критично до доводів сторони захисту про необхідність врахування відомостей протоколів допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 07.08.2024 та свідка ОСОБА_13 від 09.08.2024, які останні надавали під час досудового розслідування, оскільки згідно вимог ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, а тому апеляційна скарга в цій частині є необґрунтованою та безпідставною.

Колегія суддів також зазначає, що потерпілий та свідки, що зазначені вище, ретельно допитувалися під час судового розгляду в суді першої інстанції, вони надавали детальні показання щодо обставин, пов`язаних із вчиненими ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, попереджалася про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у зв`язку з чим у колегії суддів відсутні процесуальні підстави ставити під сумнів зазначені вище показання потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 .

При цьому належить врахувати, що під час судового розгляду в судовому засіданні від 19.03.2025 прокурор відмовився від допиту свідка сторони обвинувачення - ОСОБА_12 , оскільки остання за станом здоров`я та неможливості покинути робоче місце не може з`явитися в суд першої інстанції, надавши відповідну заяву (т.1 арк.198). Разом з цим, з аудіо- та відеозапису судових засідань від 19.03.2025 та від 07.05.2025 вбачається, що сторона захисту не заявляли клопотань про необхідність обов`язкового виклику свідка ОСОБА_12 для її допиту в суді першої інстанції, у зв`язку з чим суд завершив з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, і перевірки їх доказами.

Належить також врахувати, що відповідно до вимог ч.2 ст.327 КПК України, прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд лише сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду даного кримінального провадження, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у поданні доказів, клопотань, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, в тому числі правом на виклик та допит свідків.

Отже, журнал та аудіо-, відеозапис судових засідань від 19.03.2025 та від 07.05.2025 не містять клопотань сторони захисту про виклику свідка ОСОБА_12 в судове засідання. Крім того, у розумінні ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог цього Кодексу може вважатися посилання у вироку на докази, яких не було досліджено в суді. У даному випадку, вирок суду містить оцінку лише тих доказів, які були досліджені в судовому засіданні безпосередньо, а отже, порушень ст. 23 цього Кодексу немає.

Судом першої інстанції також співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку відомості, що містяться в письмових доказах, що надані стороною обвинувачення, а саме у: витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000291 від 04.08.2024; рапорті помічника чергового ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харкіівській області ОСОБА_19 ; письмові заяві ОСОБА_10 від 03.08.2024; консультативному висновку лікаря спеціаліста від 04.08.2024; довідці КЗОЗ «Харківська міська лікарня № 14 ім.проф.Л.Л.Гіршмана» від 04.08.2024; довідці КНП «Міська лікарня № 3» Харківської міської ради від 08.08.2024; висновку експерта відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_20 №09-1212/2024 від 05.08.2024; постанові дізнавача СД відділу поліції №2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 від 04.08.2024 про залучення законного представника; письмовій заяві неповнолітнього ОСОБА_15 від 04.078.2024; протоколі огляду предмету від 04.08.2024; постанові дізнавача СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 від 08.08.2024; протоколі проведення слідчого експерименту від 09.08.2024; висновку експерта №09-1255/2024 від 12.08.2024; довідці КНПХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 29.08.2024 № 01-1522/П; постанові дізнавача СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 від 30.08.2024 про визнання речовими доказами; протоколі проведення слідчого експерименту від 06.09.2024; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.10.2024 та у додатку до протоколу; протоколі проведення слідчого експерименту від 15.10.2024 та ілюстративного матеріалу до цього протоколу; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2024 та у додатку до протоколу.

Зокрема, з відомостей витягу з ЄРДР від 04.08.2024, вбачається, що за заявою ОСОБА_10 внесені відомості цього реєстру за №0000291 про те, що за адресою: м.Харків, вул. Золочівська, біля буд. № 24 А, ОСОБА_10 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 арк. 138).

Згідно відомостей рапорту помічника чергового ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харкіівській області ОСОБА_19 , 03.08.2024 о 16:03 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 03.08.2024 о 16:03 за адресою: Холодногірський район м. Харків, вулиця Золочівська буд.26, заявник повідомив, що щойно невідомий чоловік напав на нього та вдарив по голові, потім сів у авто Нісан Жук НОМЕР_1 та поїхав в бік Сумської траси, рекомендовано 103. Заявник: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прибувши на місце виклику було виявлено заявника, який повідомив, що невідомі на авто Нісан Жук днз НОМЕР_8 пересувалися по пішохідній зоні, водій почав сигналити ОСОБА_10 , а потім пасажир вибіг та почав його бити по голові (т.1 арк.139).

З письмової заяви ОСОБА_10 від 03.08.2024 вбачається, що останній просить органи внутрішніх справи прийняти відповідні заходи щодо неправомірних дій відносно невідомого чоловіка, який був пасажиром у автомобілі Nissan Juke НОМЕР_2 , та 03.08.2024 пересуваючись по пішохідній зоні, вдарив його по голові та поїхав в невідомому напрямку, швидку допомогу викликав самостійно (т.1 арк. 140).

Відповідно до консультативного висновку лікаря спеціаліста від 04.08.2024, ОСОБА_10 оглянутий хірургом, діагноз забій м`якої тканини обличчя ліворуч, рекомендації: амбулаторне спостереження, консультація нейрохірурга та офтальмолога (т.1 арк. 141).

Згідно відомостей довідки КЗОЗ «Харківська міська лікарня № 14 ім.проф.Л.Л.Гіршмана» від 04.08.2024, ОСОБА_10 звертався до лікаря, діагноз контузія очного яблука зліва (т.1 арк.142).

З відомостей довідки КНП «Міська лікарня № 3» Харківської міської ради від 08.08.2024 вбачається, що у пацієнта ОСОБА_10 спостерігається параорбітальна гематома, контузія лівого ока (т.1 арк.143).

Згідно висновку експерта відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_20 №09-1212/2024 від 05.08.2024, що у гр. ОСОБА_10 мають місце наступні тілесні ушкодження: синець у лівій навколоочній ділянці; садно у ділянці лівої носо-губної складки. Дані ушкодження утворились від дії тупого твердого предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, синець - за механізмом удару або удару-стиснення, садно - за механізмом тертя-ковзання, та, враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані у строк вказаний у постанові. За ступенем тяжкості синець та садно викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (відповідно до п.п 2.3.2. «б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995) (т. 1 арк. 144).

З відомостей заяви неповнолітнього ОСОБА_15 від 04.078.2024, останній в присутності законного представника надав добровільну згоду на огляд свого мобільного телефону «Samsung S21» IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 моб.тел. НОМЕР_5 (т. 1 арк.146).

Згідно відомостей протоколу огляду предмету від 04.08.2024, дізнавач СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 , в присутності законного представника ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , провів огляд предмету: мобільний телефон "Samsung S21", який надав ОСОБА_15 та встановив, що «Samsung S21», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , моб.тел. НОМЕР_5 , у корпусі чорного кольору в робочому стані (перевірено шляхом вмикання та використання). На панелі задач, ОСОБА_15 увімкнув застосунок Галерея, при вході в застосунок наявні фото автомобіля Ніссан Жук, д.н.з. НОМЕР_1 та пасажира (ілюстративний матеріал з застосунку Галерея до протоколу огляду предмету) (т. 1 арк. 147-150).

З відомостей протоколу проведення слідчого експерименту від 09.08.2024, який проводився на території ХОБСМЕ за адресою: м.Харків, вул.Дмитрівська, 14, вбачається, що дізнавачем СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 за участю потерпілого ОСОБА_10 , спеціаліста ОСОБА_20 , статиста ОСОБА_22 , понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 з використанням фотоапарату мобільного телефону "Iphone 13" 128GB, з дотриманням вимог ст.ст.104, 223,240 КПК України, проведено слідчий експеримент з метою уточнення та перевірки відомостей, а саме: 03.08.2024 за адресою: м. Харків, вул.Золочівська, біля буд. №24 А, гр. ОСОБА_10 нанесено тілесні ушкодження та встановлено, що перебуваючи у положенні стоячи, обличчям до обличчя, пасажир автомобіля наніс потерпілому один удар кулаком правої руки, який прийшовся у ділянку лівого ока. Додано ілюстративний матеріал (т. 1 арк.152-156).

Висновком експерта №09-1255/2024 від 12.08.2024 встановлено, що у гр. ОСОБА_10 мають місце наступні тілесні ушкодження: синець у лівій навколоочній ділянці; садно у ділянці лівої носо-губної складки. Дані ушкодження утворились від дії тупого твердого предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, синець - за механізмом удару або удару-стиснення, садно - за механізмом тертя-ковзання, та, враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані у строк вказаний у постанові. За ступенем тяжкості синець та садно викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2.«б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995). Показання гр. ОСОБА_10 , що викладені у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 09 серпня 2024, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановлених у нього тілесних ушкоджень (т. 1 арк. 157-158).

Згідно відомостей довідки КНПХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 29.08.2024 № 01-1522/П підтверджено, що 03.08.2024 службою ЕМД було прийнято виклик за адресою: м.Харків, вул.Золочівська, 23 до ОСОБА_10 .. Виклик обслуговувала бригада НОМЕР_6 у складі: фельдшера ОСОБА_16 , сестри медичної ОСОБА_25 , водія ОСОБА_26 , надано аудіозапис виклику на електронному носії інформації типу USB - накопичувача (флеш-карти) (т.1 арк.159-160).

З відомостей протоколу огляду предметів від 30.08.2024 вбачається, дізнавач СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 провела огляд предмету - оптичного носія (лазерного диска) у кількості одна штука з цифровим аудіоповідомленням, наданим КНП ХОР «ЦЕМД та МК» та встановила, що на диску мається файл «1486-п», тип файлу - wav, розмір файлу - 0,99 МБ тривалість - 00:01:05. Відтворено аудіозапис, на якому зафіксовано телефонну розмову (кількість співрозмовників - 2: оператор «105» - жінка; чоловік, що викликає), в ході якої оператору «103» надходить виклик від чоловіка з абонентським номером НОМЕР_7 , який повідомляє про те, що по вулиці Золочівській, 26, в м.Харкові йому були заподіяні тілесні ушкодження. Додано додаток до протоколу огляду предметів від 30.08.2024 - DVD-диск 77202 (т. 1 арк. 161-162).

Згідно відомостей протоколу проведення слідчого експерименту від 06.09.2024, який проводився за адресою: м. Харків, вул.Золочівська, біля буд. №24 А, дізнавачем СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 за участю потерпілого ОСОБА_10 , статиста ОСОБА_22 , понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , з використанням фотоапарату мобільного телефону "Iphone 13" 128GB, з дотриманням вимог ст.ст.104, 223,240 КПК України, з метою уточнення та перевірки відомостей, а саме: 03.08.2024 за адресою: м.Харків, вул.Золочівська, біля буд. №24 А, гр. ОСОБА_10 нанесено тілесні ушкодження та встановлено, що перебуваючи разом з сином на тротуарі біля магазину «Кисет», потерпілий почув звуковий сигнал автомобіля, який рухався за ним на відстані 2 м. За кермом автомобіля сиділа жінка, а поруч - на пасажирському сидінні - чоловік. Чоловік вийшов з автомобіля та почав скорочувати відстань з потерпілим. Далі, перебуваючи в положенні стоячи, обличчям до обличчя, на відстані витягнутої руки, пасажир автомобіля почав штовхати потерпілого в сторону магазину «Кисет» та наніс потерпілому один удар кулаком правої руки, який прийшовся у ділянку лівого ока. Далі, перебуваючи в цьому ж положенні, чоловік схопив потерпілого за ручку рюкзака та відштовхнув в сторону овочевого кіоску. Після чого чоловік сів у автівку та поїхав. Додано ілюстративний матеріал (т.1 арк.164-169).

З відомостей протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.10.2024 та у додатку до протоколу вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 серед пред`явлених йому для впізнання чотирьох осіб впізнав ОСОБА_7 , як особу, який спричинив йому тілесні ушкодження 03.08.2024, чоловіка на фото №2, який 03.08.2024 (т.1 арк. 170-174).

Згідно відомостей протоколу проведення слідчого експерименту від 15.10.2024 та ілюстративного матеріалу до вказаного протоколу, який проведено дізнавачем СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_21 за участю свідка ОСОБА_11 , в присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 з використанням фотоапарату мобільного телефону "Iphone 13" 128GB, в ході якого було встановлено, що перебуваючи навпроти магазину "Кісет" свідок бачила, як потерпілий йшов по тротуару разом зі своїм сином. Позаду них стояв автомобіль білого кольору, з якого вийшов пасажир та рухався в сторону потерпілого, кричав на нього. Після цього пасажир авто наніс потерпілому два удари по голові, далі, продовжуючи на нього кричати, почав трясти потерпілого за одяг та штовхати в сторону магазину "Кисет". Пасажир авто штовхнув лівою рукою у праве плече потерпілого, потерпілий почав падати на свого сина, а останній від поштовху сперся на магазин «Кисет». Після чого пасажир автомобіля схопив потерпілого ра ручку рюкзака, який був одягнутий на ньому, та відштовхнув з силою в сторону магазина «Кисет». Потерпілий почав кричати, що буде викликати поліцію, на що пасажир авто відповів, що йому байдуже, сів у авто та поїхав (т.1 арк. 174-181).

З відомостей протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2024 та додатку до протоколу вбачається, що свідок ОСОБА_11 впізнає чоловіка на фото №3, який 03.08.2024 спричинив потерпілому тілесні ушкодження (т. 1 арк. 182-185).

Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст. 94 КПК з точки зору їх належності й допустимості, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

Колегія суддів також враховує, що матеріали цього судового провадження не містять будь-яких скарг обвинуваченого на дії або бездіяльність органу досудового розслідування, а тому доводи апеляційної скарги в частині порушення прав ОСОБА_7 на захист, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими та безпідставними.

При цьому, посилання захисника на постанову Верховного Суду від 25.01.2020 у справі №234/1145/19 не є релевантними, оскільки у цій справі, на відміну від розглядуваної справи, особа обвинувачувалася у вчинення корисливого злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

З огляду на викладене, версія та доводи захисника про незгоду з оскаржуваним вироком в частині відсутності та суперечності доказів щодо наявності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, на переконання колегії судді, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, оскільки стороною захисту не надано суду відповідних доказів.

Колегія суддів розцінює не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, як обраний засіб захисту від пред`явленого обвинувачення і бажання уникнути відповідальності за скоєне.

У вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки. Судом першої інстанції також повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Стороною захисту не доведено наявність підстав для виправдання обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням чи зміни оскаржуваного вироку в частині кваліфікації дій обвинуваченого, з урахуванням доводів, наведених в апеляційній скарзі захисника.

Таким чином, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції дослідивши докази надані сторонами кримінального провадження, оцінивши кожний доказ за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би підставами для скасування чи зміни судового рішення при перевірці цього кримінального провадження, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, за наслідками апеляційного розгляду стороною захисту не доведено наявність підстав для скасування оскаржуваного вироку, а тому подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Холодногірського районного суду м.Харкова від 07 травня 2025 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий -

Судді :