печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача відділу дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 20.04.2025 року про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0002072,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача відділу дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 20.04.2025 року про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0002072.

У вимогах даної скарги особа, яка її подала просить скасувати вищевказану постанову.

Мотивуючи дану скаргу адвокат вказує, що вказану постанову заявник вважає постановленою безпідставно, без належної перевірки доводів, викладених у клопотанні, а тому просить скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 у прохальній частині просив провести розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримує та просить скаргу задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.

За правилами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так, Відділом дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002072 від 12.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача відділу дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 20.04.2025 відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 07.04.2025 з приводу звернення з клопотанням до слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів, які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи оскаржувану постанову дізнавач вказує, що в рамках кримінального провадження 0002072 від 12.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 55, 56 КПК України не був визнаний потерпілим.

Окрім того, дізнавач вказує у постанові, що відповідно до положень ст. 220 КПК України, клопотання підлягає відмові у задоволенні у зв`язку із тим, що у матеріалах кримінального провадження відсутні матеріали на підставі яких ОСОБА_4 отримав статус потерпілого та відсутність підтверджуючих документів в порядку ст. 55 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

У ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування,

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження,

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Разом з тим, посилання особи, що подала скаргу на положення п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України є безпідставним, оскільки постанова дізнавача відділу дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 20.04.2025 про відмову в задоволенні клопотання про звернення із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, не підлягає оскарженню, виходячи із норм ч. 1 ст. 303 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 подав скаргу, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

При цьому, посилання суб`єкта звернення на позицію Верховного Суду щодо поняття «потерпілий», викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 439/397/17, є безпідставним, оскільки стосується зовсім інших обставин, які досліджувались судом.

За наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до переконання про залишення скарги без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 305-307, 309, 220 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача відділу дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 20.04.2025 року про відмову у задоволенні клопотання, у рамках кримінального провадження № 0002072 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1