Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2045/25
Провадження №: 1-кп/332/460/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вказане кримінальне провадження.

Суду надана угода про примирення від 28.04.2025р., укладена між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 .

В підготовчому судовому обвинувачений та його захисник, а також потерпілий та його представник надали суду угоду про примирення та вважали за можливе її затвердити.

Прокурор проти затвердження угоди заперечував, оскільки потерпілий при висловленні своєї позиції пояснив, що він ніяких протиправних дій щодо обвинуваченого не вчиняв та ножем озброєний не був, а випадково опинився на місці події, тобто заперечив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд дійшов до наступних висновків та міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, в умовах захисту від групового озброєного нападу. Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 , намагаючись зупинити конфлікт, жестом руки зупинив озброєних ножами та дерев`яною битою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які переслідували ОСОБА_9 .

Але, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 заперечив вказані обставини та пояснив, що він ніяких протиправних дій щодо обвинуваченого не вчиняв та ножем озброєний не був, а випадково опинився на місці події, але ножами та битою там були озброєні інші особи.

Окрім того, в обвинувальному акті зазначені обставини, які пом`якшують покарання з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та при цьому пропонується покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, тобто максимальне межа цього виду покарання, передбачене санкцією ст.124 КК України. Це суперечить ст. 69-1 КК України, згідно якої за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Слід також зазначити, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, в умовах захисту від групового озброєного нападу.

Але, відповідно до ч.5 ст.36 КК України не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Згідно з ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають вимогам цього кодексу та Закону.

Внаслідок викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні укладеної угоди і продовження розгляду справи в загальному порядку.

Керуючись ст.474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 28.04.2025р., укладеної між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 .

Продовжити в загальному порядку розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1