Справа № 308/279/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000361, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000361, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обгрунтування вимог клопотання прокурор посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000361, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що станом на червень - серпень 2019 року у розпорядженні Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області знаходився фонд документації із землеустрою, затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності та перебувала індексна кадастрова карта у зоні розташування земельної ділянки з кадастровим номером №:10:023:0004 в контурі 302 Середнянської селищної ради, Ужгородського району, Закарпатської області.

Відповідно до інформації зазначеній в фонді документації із землеустрою та індексній кадастровій карті у зоні розташування земельної ділянки з кадастровим номером №:10:023:0004 у контурі 302 Середнянської селищної ради, Ужгородського району, Закарпатської області розташоване водосховище площею 2,0 га., а земельна ділянка зайнята вказаним водосховищем в розумінні ст. 4 Водного кодексу України відноситься до земель водного фонду.

Так, 07.06.2019 до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області звернувся громадянин ОСОБА_3 із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Середнянської селищної ради, Ужгородського району Закарпатської області за межами населеного пункту.

В той же час, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника Головного управління, будучи службовою особою, несучи персональну відповідальність за здійснення діяльності керованої нею установи, в порушення вимог Земельного кодексу України, Водного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», діючи в інтересах ОСОБА_3 , 24 червня 2019 року протягом робочого дня у не встановлений досудовим розслідуванням час знаходячись у приміщенні службового кабінету №298 за адресою: м. Ужгород, площа Народна, 4, достовірно знаючи, що у фонді документації із землеустрою Головного управління наявна індексна кадастрова карта у зоні розташування земельної ділянки з кадастровим номером №:10:023:0004 в контурі 302 Середнянської селищної ради, Ужгородського району, Закарпатської області, та знаючи, що на вказаній земельній ділянці відповідно до картографічних матеріалів знаходиться водосховище а сама земельна ділянка відноситься до земель водного фонду та не може відповідно до ст.ст. 58, 59, пункту «д» частини 1 статті 84, Земельного кодексу України передаватись громадянам та юридичним особам у приватну власність а може передаватись тільки на умовах оренди, видала наказ Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №1263-сг від 24.06.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною цільового призначення», який скріпила своїм особистим підписом, відповідно до якого громадянину ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер №:10:023:0004) площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності зі зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначання згідно з класифікацією видів цільового призначення земель - 01.03), що розташована за межами населених пунктів на території Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області.

Прокурор вказує на те, що в подальшому на підставі заяви ОСОБА_3 від 27.07.2019 працівниками ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру виготовлено проект землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер №:10:023:0004 зі зміною цільового призначення із земель іншого сільськогосподарського призначення у землі для ведення особистого селянського господарства що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородського району, за межами населених пунктів на території Середнянської селищної ради. Відповідно до пояснювальної записки та довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, які є обов`язковими складовими проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на час складання проекту землеустрою земельна ділянка перебуває в категорії земель: (100) земель сільськогосподарського призначення; угіддя (006.01) Природні водотоки (річки та струмки).

Після того у невстановлений органом досудового розслідування дату та час, але не пізніше 23.08.2019 до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області для затвердження, в паперовому вигляді надійшов розроблений ДП «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру проект землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий номер №:10:023:0004 зі зміною цільового призначення із земель іншого сільськогосподарського призначення у землі для ведення особистого селянського господарства що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородського району, за межами населених пунктів на території Середнянської селищної ради.

При затвердженні зазначеного проекту землеустрою начальником Головного управління ОСОБА_4 , яка будучи службовою особою та на яку покладено функції по керівництву діяльністю управлінням, та основну функцію територіального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин по державному нагляду у сфері землеустрою, несучи персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 58, 59, пункту «д» частини 1 статті 84, Земельного кодексу України, статті 4 Водного кодексу України, 23 серпня 2019 року протягом робочого дня у не встановлений досудовим розслідуванням час знаходячись у приміщенні службового кабінету №298 за адресою: м. Ужгород, площа Народна, 4, достовірно знаючи що у фонді документації із землеустрою Головного управління наявна індексна кадастрова карта у зоні розташування земельної ділянки з кадастровим номером №:10:023:0004 в контурі 302 Середнянської селищної ради, Ужгородського району, Закарпатської області, та знаючи, що на вказаній земельній ділянці відповідно до картографічних матеріалів знаходиться водосховище, а сама земельна ділянка відноситься до земель водного фонду та не може відповідно до ст.ст. 58, 59, пункту «д» частини 1 статті 84, Земельного кодексу України передаватись громадянам та юридичним особам у приватну власність а може передаватись тільки на умовах оренди, видала наказ Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №1933-сг від 23.08.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», який скріпила своїм особистим підписом, відповідно до якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_3 та останньому передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер №:10:023:0004) площею 2,0000 га, в тому числі землі, які перебувають в стадії меліоративного освоєння та відновлення родючості ґрунтів площею 2,0000 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначання згідно з класифікацією видів цільового призначення земель - 01.03), що розташована за межами населених пунктів на території Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області.

Згідно висновку експерта, за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення громадянину ОСОБА_3 з кадастровим номером :10:023:0004 загальною площею 2,0 га., для ведення особистого селянського господарства та його затвердження не відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Наказ Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» №7-1933/14-19-СГ від 23.08.2019, яким затверджено досліджуваний проект землеустрою не відповідає вимогам частини 5 статті 20 Земельного кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи службовою особою, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок та підстави затвердження проектів землеустрою та передачі у власність земельних ділянок, виконуючи функції по керівництву діяльністю управлінням, та несучи персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань, маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, усупереч вимог ст.ст. 58, 59, пункту «д» частини 1 статті 84, Земельного кодексу України, діючи умисно, використала службове становище, всупереч інтересам служби в інтересах ОСОБА_3 не виконала основну функцію територіального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин по державному нагляду у сфері землеустрою, що знаходиться у прямому причинному зв`язку із прийняттям рішення про передачу у приватну власність громадянину ОСОБА_3 , земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером :10:023:0004 площею 2,0 га., вартістю 550 812,00 гривень, чим спричинено охоронюваним законом державним інтересам в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, , матеріальну шкоду на вищевказану суму, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :10:023:0004 площею 2,0 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48, яка розташована на території Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області перебуває у приватній власності гр. ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

12.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку м. Ужгород, Закарпатської області, мешканку АДРЕСА_1 , колишнього начальника ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області, повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

21 березня 2020 року у кримінальному провадженні прийнято постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки за кадастровим номером :10:023:0004 на тій підставі, що земельна ділянка по своїй суті являється матеріальним об`єктом, який буде використано як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом, який був об`єктом кримінально протиправних дій.

На підставі вищевикладеного, та з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на відчуження, розпорядження та користування майном, а саме земельною ділянкою за кадастровим номером :10:023:0004, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на дану земельну ділянку.

Слідчий у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі та заперечення на клопотання про арешт майна.

Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000361, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що станом на червень - серпень 2019 року у розпорядженні Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області знаходився фонд документації із землеустрою, затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності та перебувала індексна кадастрова карта у зоні розташування земельної ділянки з кадастровим номером №:10:023:0004 в контурі 302 Середнянської селищної ради, Ужгородського району, Закарпатської області.

Відповідно до інформації зазначеній в фонді документації із землеустрою та індексній кадастровій карті у зоні розташування земельної ділянки з кадастровим номером №:10:023:0004 у контурі 302 Середнянської селищної ради, Ужгородського району, Закарпатської області розташоване водосховище площею 2,0 га., а земельна ділянка зайнята вказаним водосховищем в розумінні ст. 4 Водного кодексу України відноситься до земель водного фонду.

При затвердженні зазначеного проекту землеустрою начальником Головного управління ОСОБА_4 , яка будучи службовою особою та на яку покладено функції по керівництву діяльністю управлінням, та основну функцію територіального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин по державному нагляду у сфері землеустрою, несучи персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 58, 59, пункту «д» частини 1 статті 84, Земельного кодексу України, статті 4 Водного кодексу України, 23 серпня 2019 року протягом робочого дня у не встановлений досудовим розслідуванням час знаходячись у приміщенні службового кабінету №298 за адресою: м. Ужгород, площа Народна, 4, достовірно знаючи що у фонді документації із землеустрою Головного управління наявна індексна кадастрова карта у зоні розташування земельної ділянки з кадастровим номером №:10:023:0004 в контурі 302 Середнянської селищної ради, Ужгородського району, Закарпатської області, та знаючи, що на вказаній земельній ділянці відповідно до картографічних матеріалів знаходиться водосховище, а сама земельна ділянка відноситься до земель водного фонду та не може відповідно до ст.ст. 58, 59, пункту «д» частини 1 статті 84, Земельного кодексу України передаватись громадянам та юридичним особам у приватну власність а може передаватись тільки на умовах оренди, видала наказ Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №1933-сг від 23.08.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», який скріпила своїм особистим підписом, відповідно до якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_3 та останньому передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер №:10:023:0004) площею 2,0000 га, в тому числі землі, які перебувають в стадії меліоративного освоєння та відновлення родючості ґрунтів площею 2,0000 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначання згідно з класифікацією видів цільового призначення земель - 01.03), що розташована за межами населених пунктів на території Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області.

Згідно висновку експерта, за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення громадянину ОСОБА_3 з кадастровим номером :10:023:0004 загальною площею 2,0 га., для ведення особистого селянського господарства та його затвердження не відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :10:023:0004 площею 2,0 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48, яка розташована на території Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області перебуває у приватній власності гр. ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Так, положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1, статті 131 КПК України, основною метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження.

Слідчий судя бере до уваги, що власник земельної ділянки з кадастровим номером :10:023:0004, площею 2,0 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48, яка розташована на території Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області гр. ОСОБА_5 є добросовісним набувачем (договір купівлі продажу, серія та номер 1093, виданий 25.08.2021).

Встановлено, що на даній земельній ділянці не розміщено жодного нерухомого майна і на сьогоднішній день вона використовується для меліоративного освоєння та відновлення родючості грунтів.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (див. рішення у справі «Агосі проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1988 року «Agosi v. UK»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якшо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 Sweden), IN. 69 i 73, Series A № 52).

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудовогорозслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Більше того, матеріали клопотання не містять, жодних технічних паспортів водного об?єкту, чи гідротехнічної споруди стосовно земельної ділянки за кадастровим номером :10:023:0004.

Також прокурором не було доведено існування ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Долучені до матеріалів клопотання докази свідчать про те, що ОСОБА_5 не здійснює дій щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження земельної ділянки, як це передбачено ст. 170 КПК України як підставу для накладення арешту.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон чітко визначає підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком сторони обвинувачення довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 20.06.2023 року у справі №752/17295/22.

При цьому, визнання стороною обвинувачення земельної ділянки речовим доказом у кримінальному провадженні не може бути єдиною умовою для накладення на неї арешту, оскільки не є визначеною законом підставою для цього. Прокурором не було доведено необхідності накладення арешту на дану земельну ділянку з метою збереження речових доказів. За таких обставин, застосовані обмеження права власності, а також наслідки арешту майна для її власників є неспіврозмірними із завданнями кримінального провадження.

Таким чином, клопотання прокурора задоволенню не підлягає

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000361, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1