Справа №766/1847/24
н/п 1-кп/766/2077/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.01.2024 за № 0000033 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Капустін Яр Актюбінського району Астраханської області рф, громадянки України, останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувалася

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

З метою встановлення контролю на території тимчасово окупованого м. Херсона Херсонської області невстановлені особи з числа військових та представників спецслужб рф створили незаконний правоохоронний орган у м. Херсоні, а саме так званий «УГИБДД ГУ МВД Херсонской области», який знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Вишнева, 22, та почали підшукувати осіб з числа місцевого населення, у тому числі діючих та колишніх правоохоронців, які б співпрацювали з ними у вищевказаному новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, фактично проживаючи у м. Херсоні Херсонської області, з ідеологічних та корисливих мотивів, достеменно знаючи про факт захоплення міста Херсона збройними формуваннями рф, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та дату, але не пізніше 09.08.2022, діючи умисно, перебуваючи у м. Херсоні, підтримуючи воєнну агресію рф на території України, погодилась на пропозицію невстановлених осіб з числа військовослужбовців та представників спецслужб рф у м. Херсоні та добровільно зайняла посаду так званого «старшего специалиста экзаменационного отдела межрегионального регистрационно-экзаменационного отдела ГИБДД г. Херсона управления ГИБДД ГУ МВД Херсонской области», тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території м. Херсон Херсонської області правоохоронному органі.

На займаній посаді «старшего специалиста экзаменационного отдела межрегионального регистрационно-экзаменационного отдела ГИБДД г. Херсона управления ГИБДД ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 з моменту свого призначення, переслідуючи злочинні наміри та цілі, здійснювала облік посвідчень водія, прийом документів для отримання (обміну) посвідчень, перевірку транспортних засобів на предмет перебування у розшуку, прийом та підготовку документів, які стали підставою для видачі посвідчень водія, прийом іспитів зі знань ПДР та навичок керування транспортними засобами, оформлення і видачу реєстраційних документів та номерних знаків до транспортних засобів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

ІI. Застосовані судом правові процедури

Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia)

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченої, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 08.02.2024 було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченої, було проведено судові засідання: 21.05.2024, 25.06.2024, 08.07.2024.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачена повідомлялася про судовий розгляд кримінального провадження стосовно неї та мала можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви. Зазначеною можливістю, наданою судом, обвинувачена ОСОБА_5 не скористалася.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст. 297-1 КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-1 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 до призначених судових засідань здійснювались шляхом направлення повісток на останню відому адресу проживання в м. Херсоні, а також було опубліковано у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, відповідні повідомлення про виклик до суду були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

ІІІ. Щодо забезпечення права на захист

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника для захисту інтересів обвинуваченого.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 08.07.2024 клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду було задоволено, оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.01.2024 за №0000033, пред`явлено щодо злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто того, який входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України.

Ухвалою суду від 29.07.2024 був призначений судовий розгляд з вирішенням питань, передбачених ч. 3 ст. 31, 314-316 КПК України.

Разом з цим, за період часу з 08.02.2024 (ухвали про призначення підготовчого судового засідання) та до виходу суду до нарадчої кімнати 07.08.2025, інформація, яка стосувалася всіх призначених судових засідань, своєчасно публікувалася та була доступною через офіційний веб-сайт суду та публікацій у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

За час судового розгляду обвинувачена могла визначитися з провадженням щодо неї, та усвідомлюючи, що у неї виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінила свою процесуальну поведінку та продовжила подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового за спеціальною процедурою «in absentia», судом виконані та дотримані у повному обсязі.

IV. Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор в ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину. Просив визнати обвинувачену ОСОБА_5 винною та призначити відповідне покарання в межах санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, застосувавши додаткове покарання як у виді позбавлення права обіймати певні посади, так і конфіскацію всього майна.

Захисник зазначив, що запропонований прокурором розмір покарання обвинуваченій є необгрунтованим. Одночасно вказав на те, що досліджені судом докази не є достатніми для констатації факту доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а «МРЭО УГИБДД ГУ МВД Херсонской области» не є правоохоронним органом.

V. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.01.2024 (справа №490/419/24, н/п №1-кс/490/488/2024), у даному кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Так вина ОСОБА_5 у вчиненні поставленого їй у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- актом огляду електронної сторінки від 04.10.2022, відповідно до якого здійснено огляд відеофайлу, опублікованого 19.08.2022 в соціально-орієнтовному ресурсі «youtube.com», у якому розміщена наступна інформація - «МРЭО ГИБДД г. Херсон начало работу! Сознательные бывшие сотрудники МРЭО Украины помогают землякам» з додатком цифровим носієм інформації DVD-R;

- протоколом огляду від 26.01.2023, відповідно до якого здійснено огляд службового приміщення за адресою м. Херсон вул. Вишнева, буд. 22, зокрема кабінету заступника начальника РСЦ МВС в Херсонській області. Під час огляду виявлено документи щодо діяльності незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, зокрема «Список сотрудников МРЭО ГИБДД» серед яких є « ОСОБА_7 », супровідні листи, проект положення про «МРЭО ГИБДД» , акти прийому -передачі номерних знаків, зокрема і ОСОБА_8 з додатком - цифровим носієм інформації DVD-R;

- протоколом огляду від 27.01.2023, відповідно до якого здійснено огляд службового приміщення за адресою м. Херсон вул. Вишнева, буд. 22, зокрема кабінет заступника начальника РСЦ МВС в Херсонській області, під час огляду виявлено документи щодо діяльності незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території, зоерема «Список сотрудников МРЭО ГИБДД» серед яких є « ОСОБА_7 »;

- протоколом огляду від 28.02.2023, відповідно до якого здійснено огляд публікації на веб-ресурсі «Телеграм-каналі» - «ГУ МВД России по Херсонской области», де висвітлено публікацію «В Херсоне начал работу МРЭО ГИБДД», яка розміщена 06.08.2022, з додатком -цифровим носієм інформації DVD-R;

- протоколом огляду від 01.03.2023, відповідно до якого здійснено огляд публікації на веб-ресурсі «Телеграм-каналі» - «ГУ МВД России по Херсонской области» з посиланням, де висвітлено публікацію «Сегодня автовладельцам выданы первые госномера и водительские удостоверения российского образца», публікація розміщена 12.08.2022, з додатком - цифровим носієм інформації DVD-R;

- протоколом огляду від 01.03.2023, відповідно до якого здійснено огляд публікації на веб-ресурсі «Телеграм-каналі» - «ГУ МВД России по Херсонской области» з посиланням, де висвітлено публікацію «МРЭО ГИБДД приступила к выдаче государственных регистроционных знаков для мототранспор та иприцепов», публікація розміщена 23.08.2022, з додатком - цифровим носієм інформації DVD-R;

- протоколом огляду від 06.03.2023, відповідно до якого здійснено огляд публічної інформації, яка міститься в реєстрі юридичних осіб рф, а саме «Главное управление МВД России по Херсонской области»;

- протоколом огляду від 15.01.2024, відповідно до якого здійснено огляд цифрового носія інформації DVD-R, в якому міститься кадрова інформація працівників, зокрема: «Приказ 18.07.2022 №21» «Главное управление МВД России по Херсонской области г. Херсон, приказ по личному составу от 18.07.2022 №21 л/с», в якому зазначено про призначення на посаду «В целях нормализации и стабилизации криминогенной обстановки, обеспечения законности и правопорядка на территории Херсонской области НАЗНАЧИТЬ: ОСОБА_9 на должность старшего специалиста экзаменационного отдела межрегионального регистрационно-экзаменационного отдела ГИБДД г. Херсона управления ГИБДД ГУ МВД Херсонской области с 18.07.2022. Основание: заявление ОСОБА_7 от 11.07.2022. В нижній частині документу міститься надпис «Начальник генерал-майор полиции ОСОБА_10 ». Далі на диску міститься папка «сотрудники», в якій містяться відомості про працівників, зокрема: ОСОБА_7 . Дата рождения - 20.04.1979. Серия и номер ДУЛ УКР МО160460. Идентификационный код УКР-. Должность- старший специалиста экзаменационного отдела межрегионального регистрационно-экзаменационного отдела ГИБДД г. Херсона управления ГИБДД ГУ МВД Херсонской области. Подразделение МРЭО. Звание-лейтенант полиции, з додатком цифровим носієм інформації DVD-R;

- протоколом огляду від 03.03.2023 за участю свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого здійснено огляд публікації на веб-ресурсі «Телеграм-каналі» - «ГУ МВД России по Херсонской области», де висвітлено публікацію «В Херсоне начал работу МРЭО ГИБДД», яка розміщена 06.08.2022;

- протоколом огляду від 02.03.2023 за участю свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого здійснено огляд публікації на веб-ресурсі «Телеграм-каналі» - «ГУ МВД России по Херсонской области», де висвітлено публікацію «В Херсоне начал работу МРЭО ГИБДД», яка розміщена 06.08.2022;

- протоколом огляду від 02.03.2023 за участю свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого здійснено огляд публікації на веб-ресурсі «Телеграм-каналі» - «ГУ МВД России по Херсонской области», де висвітлено публікацію «В Херсоне начал работу МРЭО ГИБДД», яка розміщена 06.08.2022;

- протоколом огляду від 02.03.2023 за участю свідка ОСОБА_14 , відповідно до якого здійснено огляд публікації на веб-ресурсі «Телеграм-каналі» - «ГУ МВД России по Херсонской области», де висвітлено публікацію «В Херсоне начал работу МРЭО ГИБДД», яка розміщена 06.08.2022;

- протоколом огляду від 02.03.2023 за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно до якого здійснено огляд публікації на веб-ресурсі «Телеграм-каналі» - «ГУ МВД России по Херсонской области», де висвітлено публікацію «В Херсоне начал работу МРЭО ГИБДД», яка розміщена 06.08.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.2023 за участі свідка ОСОБА_12 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності впізнав під фотозображенням №1 ОСОБА_5 , яка зайняла посаду та працювала в незаконно створеному правоохоронному органі м. Херсона;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.04.2023 за участі свідка ОСОБА_16 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності впізнав під фотозображенням №1 ОСОБА_5 , яка зайняла посаду та працює в незаконно створеному правоохоронному органі м. Херсона;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.04.2023 за участі свідка ОСОБА_17 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності впізнав під фотозображенням №1 ОСОБА_5 , яка працює в незаконно створеному правоохоронному органі «МРЭО ГИБДД» та якого свідок особисто бачив в приміщенні по вул. Вишнева, 22, в м. Херсоні;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2023 за участі свідка ОСОБА_18 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності впізнав під фотозображенням №1 ОСОБА_5 , яка зайняла посаду та працює в незаконно створеному правоохоронному органі м. Херсона;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.03.2023 за участі свідка ОСОБА_19 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності впізнав під фотозображенням №1 ОСОБА_5 , яка зайняла посаду та працює в незаконно створеному правоохоронному органі м. Херсона;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.03.2023 за участі свідка ОСОБА_20 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності впізнав під фотозображенням №1 ОСОБА_5 , яка зайняла посаду та працює в незаконно створеному правоохоронному органі м. Херсона з додатком - цифровим носієм інформації DVD-R;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.04.2023 за участі свідка ОСОБА_21 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності впізнав під фотозображенням №1 ОСОБА_5 , яка зайняла посаду та працює в незаконно створеному правоохоронному органі «МРЭО ГИБДД»;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який в судовому засіданні дав показання про те, що на початку серпня 2022 року зустрів бувшого співробітника ОСОБА_22 , який повідомив йому про початок роботи ГИБДД. В приміщенні ГИБДД на вул. Вишнева в м. Херсоні бачив ОСОБА_23 , вона сиділа за робочим столом, повідомила, що буде працювати інспектором по видачі водійських посвідчень;

- аналогічними за змістом показаннями свідка ОСОБА_21 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.05.2023 за участі свідка ОСОБА_24 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності впізнав під фотозображенням №1 ОСОБА_5 , яка працює в незаконно створеному правоохоронному органі «МРЭО ГИБДД» в м. Херсоні;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.03.2023 за участі свідка ОСОБА_14 , під час якого свідок за сукупністю ознак зовнішності впізнав під фотозображенням №1 ОСОБА_5 яка працює в незаконно створеному правоохоронному органі «МРЭО ГИБДД» в м. Херсоні.

VІ. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_25, заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду не встановлено жодних фактів, які б свідчили, що обвинувачена діяла під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу рф.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинувачену винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011.

Окупаційна адміністрація російської федерації - це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення тимчасово окупована територія України.

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами ст. ст. 39, 40 КК України, однак яких суд у цьому кримінальному провадженні не встановив.

Верховний Суд у своїй постанові від 20.06.2024 справа №953/7182/23 указав, що у ч. 7 ст. 111-1 КК передбачено відповідальність за вчинення громадянином України колабораційної діяльності в умовах окупації у вигляді співпраці з державою-агресором у її інтересах, зокрема, через незаконні правоохоронні органи, які створені на тимчасово окупованій території, у формі добровільного, тобто з власної волі та за відсутності фізичного чи психічного примусу, крайньої необхідності, зайняття в них посади, з метою спричинити шкоду державі Україна. Суспільна небезпечність таких дій полягає в тому, що особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади, яка є основою функціонування державного механізму загалом. Саме така форма колабораційної діяльності порівняно з іншими, передбаченими в частинах 2 та 5 цієї статті, визнається законодавцем найбільш суспільно небезпечною. З огляду на формулювання диспозиції ч. 7 ст. 111-1 КК, сам факт добровільного зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі є достатнім для кваліфікації відповідних дій за цією кримінально-правовою нормою. Наявність владних повноважень органу та спрямованість його діяльності є визначальними ознаками під час ідентифікації місця роботи колаборанта як органу влади. Під посадою в незаконному правоохоронному органі необхідно розуміти посаду в такому органі, що створений під час окупації, яка передбачає діяльність як працівника правоохоронного органу (у розумінні ст. 2 ЗУ «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів»).

Відповідно до чинного законодавства України, заняття посади державної служби необхідно розглядати як у контексті проведення підготовчих дій щодо призначення певної особи на посаду, так і в контексті виникнення такого юридичного факту, як призначення особи на певну посаду з офіційним оформленням трудових відносин.

Установлені судом фактичні обставини цього кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, і це кримінальне правопорушення було закінченим з моменту зайняття нею посади, факт якого доведено як змістом досліджених судом документів, так і тим, що обвинувачена фактично взялася за виконання трудових обов`язків у цьому органі з метою забезпечення його функціонування. Відомостей, які б свідчили про те, що ці дії обвинувачена виконала не добровільно, зокрема під психічним чи фізичним примусом або внаслідок крайньої необхідності, з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Так досліджений обсяг доказів беззаперечно свідчить про створення на території м. Херсона під час його окупації в період з березня до листопада 2022 року «Управление ГИБДД Главного управления МВД Херсонской области», який знаходився за адресою: вул. Вишнева, 22, м. Херсон, одним із працівників якого була і ОСОБА_5 ..

Твердження захисника про те, що «МРЭО ГИБДД г. Херсона управления ГИБДД ГУ МВД Херсонской области» не є правоохоронним органом, не грунтується на матеріалах справи, оскільки на наявність ознак правоохоронної діяльності цього органу вказує те, що він є структурним підрозділом ГИБДД, який входить в структуру системи МВД рф, а співробітники наділені правоохоронними повноваженнями та в силу організаційно штатної структури працюють за спеціальним (яке регламентує діяльність поліції), а не за трудовим законодавством, та мають спеціальні звання, зокрема обвинуваченій ОСОБА_5 було присвоєно спеціальне звання «лейтенант полиции».

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочині, кваліфікація її дій, доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі, оскільки підтверджена належним та достатнім обсягом доказів, а твердження сторони захисту про протилежне не грунтуються на матеріалах справи та не спростовують такий висновок.

VIІ. Призначення покарання

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, відсутність обставини, що пом`якшують покарання, тоді як обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам. Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою злочину проти основ національної безпеки України, який посягає на захист в першу чергу життєво важливих інтересів суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в максимальних межах санкцій ч. 7 ст. 111-1 КК України, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України згідно матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого та буде достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

VIІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки у даному кримінальному провадженні арешт майна обвинуваченої ОСОБА_5 було застосовано на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.01.2024 з метою майбутньої конфіскації майна, суд не вбачає підстав для скасування раніше обраних заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 100, 170-174, 297-1, 323, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

1. ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, на строк 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

2. Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання в порядку приведення даного вироку до виконання.

3. Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.01.2024, залишити без змін до затримання обвинуваченої та приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачена та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, а також право у разі перебування під вартою заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику обвинуваченої та прокурору, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

СуддяОСОБА_1