УХВАЛА

27 травня 2025 року

м. Київ

справа № 505/3773/24

провадження № 51-5019ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційні скарги ОСОБА_4 ,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до Суду із касаційними скаргами від 23 та 26 травня 2025 року, які є аналогічними за змістом та в яких порушує питання про перегляд у касаційному порядку ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня

2025 року та ухвали Миколаївського апеляційного суду від 12 травня 2025 року.

Перевіривши відповідність касаційних скарг вимогам ст. 427 Кримінальногопроцесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що їх подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 та ч. 5 цієї статті.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі необхідно зазначити судові рішення, що оскаржуються.

Як убачається з касаційної скарги від 23 травня 2025 року, ОСОБА_4 у вступній

її частині вказує на оскарження ним лише ухвали Миколаївського апеляційного суду від 15 травня 2025 року. У вступній частині касаційної скарги від 26 травня 2025 року ОСОБА_4 зазначає про оскарження ним ухвали Миколаївського апеляційного суду від 23 травня 2025 року. У мотивувальних частинах кожної з поданих скарг ОСОБА_4 вказує на постановлення Миколаївським апеляційним судом ухвали від 12 травня

2025 року, яку разом із ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області

від 25 вересня 2025 року він просить скасувати у прохальних частинах скарг. Вказане перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки

у касаційному порядку. Більш того, у вступних частинах скарг ОСОБА_4 зазначає,

що скарга подається у справі № 505/3773/24, тоді як у прохальних частинах скарг просить скасувати рішення у справі № 505/3772/24, що вказує на допущені суперечності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень

при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, ОСОБА_4

у касаційних скаргах, оскаржуючи, у тому числі ухвалу апеляційного суду, не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції під час постановлення оскарженого судового рішення, які б відповідно до положень ч. 1

ст. 438 КПК з урахуванням приписів статей 412-414 цього Кодексу були б підставами для її скасування.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи,

яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.

Положеннями ст. 436 КПК, визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак вимоги ОСОБА_4 про скасування судових рішень та постановлення нової ухвали, якою визнати бездіяльність Подільського РУП ГУНП в Одеській області протиправною та зобов`язати повернути йому майно не узгоджуються з наведеними положеннями ст. 436 КПК.

Отже, ОСОБА_4 має чітко зазначити у прохальній частині касаційної скарги, яке саме рішення повинен прийняти Суд з урахуванням положень вказаної статті.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Однак ОСОБА_4 взагалі не додано до поданих касаційних скарг копій оскаржених ухвал.

Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття

касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційні скарги не відповідають вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційні скарги ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків,

що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою,

яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК не додано усіх документів, які мають подаватися разом

з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційні скарги ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скарги буде повернуто особі, яка їх подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3