Справа № 183/5210/25
Провадження 1-кп/333/795/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000737 від 11 грудня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27,ч.4 ст.408, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27,ч.4 ст.408, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408, ч.1 ст.361-2 КК України, ОСОБА_5 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, ОСОБА_6 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника- ОСОБА_9 ,

обвинуваченої- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

обвинуваченого- ОСОБА_6 ,

захисника- ОСОБА_10 ,

обвинуваченого- ОСОБА_7 ,

захисника- ОСОБА_11 ,

захисника- ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27,ч.4 ст.408, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27,ч.4 ст.408, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408, ч.1 ст.361-2 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не припинили свого існування. Мотивував клопотання тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, є достатні підстави вважати, що обвинувачений, з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. У зв`язку із зазначеними вище обставинами, сторона обвинувачення приходить до висновку, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_11 заперечували відносно задоволення клопотання прокурора, вказали, що ризики не підтверджені, просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Інші учасники кримінального провадження підтримали думку адвоката ОСОБА_11 .

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

За положенням ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2025 відносно ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, тобто до 23 березня 2025 року включно. В подальшому строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 продовжувався в установленому законодавством порядку в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2025 року відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 вересня 2025 року включно.

На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується, однак завершити кримінальне провадження не можливо.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при застосуванні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому суд вважає, що тяжкість злочину, в якому підозрюють ОСОБА_7 не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, суд бере до уваги, що прокурором доведено, що обвинуваченому обґрунтовано оголошено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, крім того, обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі буде переховуватися від суду, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не припинили свого існування.

Більш того, як вбачається з ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2025, ОСОБА_7 раніше вже був судимий за вчинення злочину, зокрема із застосуванням насильства. Дані обставини свідчать про можливість вчинення ним нових злочинів, та про неможливість запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним ризикам.

Крім того, ризик незаконного впливу на свідків та обвинувачених у даному кримінальному провадженні, суд вважає таким, що продовжує існувати, оскільки судовий розгляд перебуває на початковому етапі, а відтак ОСОБА_7 у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на свідків та обвинувачених, які ще не були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту, що суттєво вплине на можливість уникнення ОСОБА_7 кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню судового розгляду даного кримінального провадження.

На підставі чого, суд прийшов до висновку, що всі зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що єдиним запобіжним заходом, адекватним особі обвинуваченого, здатним забезпечити його належну поведінку та запобігти встановленим ризикам є тримання під вартою.

Слід зазначити, що відповідно до вимог п. 3 ст. 5 розділу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, звільнення обвинуваченого може ставитись в залежність від надання гарантії явки до суду.

Таким чином, згідно зі ст. 331 КПК України, виходячи з положень ст.ст. 177, 183, 194 КПК України, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора. Продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки прокурором доведено, що обвинуваченому обґрунтовано оголошено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не припинили свого існування.

Керуючись ст.ст. 176-177, 183, 314-316, 331, 372 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 днів, тобто до 27 жовтня 2025 року включно з можливістю внесення застави в розмірах та умовах, визначених в ухвалі слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2025.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження для відома, начальнику слідчого ізолятора, де утримується обвинувачений для виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя : ОСОБА_1