МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 184/2463/23
Провадження № 1-в/210/395/25
У Х В А Л А

іменем України

07 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Кривому Розі подання начальника Нікопольського районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання начальника Нікопольського районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що на обліку Нікопольського районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області перебуває громадянин ОСОБА_4 , засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2024 року за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України. Згідно вказаного вироку на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено з випробуванням терміном на 3 роки, відповідно до ч.1 п. 2, ч.3 п. 2 ст. 76 КК України на засудженого покладено наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Під час ухвалення Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2024 року відносно ОСОБА_4 не було враховано положення ч.1 ст. 76 КК України, а саме не покладено на засудженого основного обов`язку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Враховуючи викладене, на підстав п. 14 ч.1 ст. 537 та п. 4 ст. 539 КПК України направлено вказане подання для вирішення питання про приведення вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2024 року у відповідність до вимог діючого законодавства.

У судове засідання учасники процесу не прибули, про час та місце розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Суд, вивчивши подання та матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1, ст.190 ч.2 КК України, та призначити йому покарання: за ст.190 ч.1 КК України, у виді 03 років обмеження волі;за ст.190 ч.2 КК України, у виді 05 років обмеження волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді 05 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 03 роки, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.2 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2025 року вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_4 за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України змінено. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Статтею 534 КПК України регламентовано порядок виконання судових рішень у кримінальному провадженні, а саме: в разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні; судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню; процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, визначені статтею 537 КПК України з останніми змінами, встановленими ЗУ від 18.10.2022 р. N 2690-IX.

Так, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання ...14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку…

Таким чином, на підставіст.537 ч.1 п.14 КПК України суд має можливість вирішити інші питання під час виконання вироків, та про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Разом з цим, застосування додаткових обмежень, передбачених у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, є правом, а не обов`язком суду, що визначено судовою практикою, а саме рішенням Верховного Суду від 17.07.2018 р. у справі №756/2962/17, яким суд відмовив у задоволенні скарги прокурора на ухвалу апеляційного суду, якою було знято з засудженого обов`язок не виїжджати за межі України.

Так, ухвалою колегії суддів судова палата з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 03.09.2019 р. (провадження№11-кп/4820/404/19,справа №686/6552/18), також визнала, що «покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами (ч.ч.1,2ст.50 КК України). Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п.3ч.1ст.65 КК України). При призначенні покарання суди в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК (2341-14) стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання (постанова пленуму ВСУ від 24.10.2003р. №7).

Частиною 1 статті 76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Частиною 3 статті 76 КК України на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: 1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; 2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; 6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля. На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною третьою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Органом пробації у поданні про приведення вироку у відповідність вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України «у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації».

Згідно визначеного судом покарання вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровська області від 16 грудня 2024 на засудженого ОСОБА_4 такий обов`язок як періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не покладався.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2025 року вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_4 за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України змінено. ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 5 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Враховуючи вищевказане, вимоги закону, конкретні обставини справи, зокрема особу обвинуваченого, принципи призначення покарання, в тому числі, принцип індивідуалізації покарання, суд прийшов до висновку про те, що судом дотримано вимог закону про кримінальну відповідальність при визначенні обвинуваченому обов`язків, які він повинен виконувати у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, повноваження уповноваженого органу з питань пробації визначені ст.13 КВК України, згідно якої уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень забезпечує: здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей до трьох років; виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських і виправних робіт; реалізацію пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням; проведення соціально-виховної роботи із засудженими, до яких застосовано пробацію; здійснення заходів з підготовки осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, до звільнення; направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання до виправних центрів у порядку, визначеному статтею 57 цього Кодексу; здійснення інших визначених законодавством заходів, спрямованих на виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень.

Натомість, з самої назви статті 76 КК України «Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням» - не містить зобов`язального вислову у розумінні «суд зобов`язаний», з чого вбачається сенс законодавця щодо надання суду дискреції в цій частині процесуального Закону: суд «призначає» або «не призначає» - тобто, визначення цієї дії законодавцем покладається на розсуд суду з врахуванням особливостей кримінального провадження.

Статтею 533 КПК України регламентовано наслідки набрання законної сили судовим рішенням. Так, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, орган пробації має обов`язок виконувати вирок суду, який набрав законної сили без надання оцінки судовому рішенню що мають право робити лише суди апеляційної та касаційної інстанції.

Відповідно до ст.164 КВК України, уповноважений орган з питань пробації: "веде облік засуджених протягом іспитового строку... Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Цим Законом також не передбачена така обов`язкова дія обвинуваченого як з`являтися до органу пробації для реєстрації, однак цей Закон місить до таких осіб вимогу з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Таким чином, орган пробації не позбавлений можливості здійснити виклик засудженого ОСОБА_4 для здійснення нагляду щодо нього.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання начальника Нікопольського районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність - не підлягає задоволенню, оскільки вказаний вирок суду є повним та зрозумілим, а питання, яке просять уточнити у вироку суду начальник Нікопольського районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області є безпідставним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Нікопольського районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

На ухвалу протягом 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1