Справа № 362/4762/25
Провадження № 1-кп/362/608/25
ВИРОК

Іменем України

09.07.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000032 від 04.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Глеваха Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, неодружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 309 КК України,

встановив:

Епізод 1. Під час дії воєнного стану, напередодні 21.03.2025, у військовослужбовця військової служби за мобілізацією ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Не пізніше 21.03.2025 (більш точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_5 гостював у свого товариша ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_2 , де виявив мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 13 4G 8/256Gb», що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_4 . Надалі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 за вищезазначеною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих шляхом вільного доступу здійснив крадіжку вказаного мобільного телефону, що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_4 , після чого розпорядився вище вказаним викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 5170, 25 гривень.

Епізод 2. Крім того, 03.04.2025 (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_5 проходив повз ліс у селищі Глеваха Фастівського району Київської області, на землі знайшов зіппакет, у якому знаходилася речовина рослинного походження, яку він сприйняв за канабіс за відомими йому зовнішніми та запаховими ознаками. Потім ОСОБА_5 , розуміючи, що знайдена речовина рослинного походження зеленого кольору є рослиною роду коноплі та є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, для власного вживання, усвідомлюючи протиправний характер своїх умисних дій, взяв до рук вищевказаний зіппакет із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс та помістив його під одягнутий на ньому жилет, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, без мети збуту. 04.04.2025 о 00:00 год. у селищі Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Коцюбинського, 42 ОСОБА_5 зупинили працівники поліції, яким повідомив, що має при собі речовину рослинного походження, схожу на канабіс. З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення 04.04.2025 у період часу з 00:17 год. по 00:34 год. було проведено огляд місця події селищі Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Коцюбинського, 42, у ході чого ОСОБА_5 добровільно видав зіппакет, в середині якого знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 6,98 г. Канабіс з вказаною масою є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, перевищує встановлені невеликі розміри (до 5 г.) та не перевищує встановлені великі розміри (від 500 г.) відповідно до положень «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (список № 1 Таблиця ІІ), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, таблиці розмірів «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000.

ОСОБА_5 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Він повністю погодився з їх кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті. Пояснив, що добровільно відшкодував потерпілому заподіяну шкоду у повному обсязі, щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_5 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 матеріального та морального характеру не має, шкода йому відшкодована.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, речових доказів, процесуальних витрат, суд вважає, що подія кримінальних правопорушень мала місце, вина ОСОБА_5 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані: за епізодом 1 - за ч 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та за епізодом 2 - за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 вчинив умисні кримінальні правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином ( ч. 4 ст. 185 КК України) та кримінальним проступком ( ч. 1 ст. 309 КК України), раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та/або у лікаря-психіатра не перебуває, військовослужбовець Збройних Сил України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає .

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості цих кримінальних правопорушень, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, особи винного, його ставлення до скоєного, добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди, позиції прокурора та потерпілого, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді позбавлення та обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій інкримінованих санкцій та за сукупністю кримінальних правопорушень визначити обвинуваченому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує у порядку ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України,

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_5 здійснює командир військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби - командир військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання пацьорці ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3724 (три тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 80 копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-наркотичний засіб - канабіс, масою 6,98 г, що зданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 1854 від 14.04.2025, - знищити;

-мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 13 4G 8/256Gb», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 відповідно до письмової розписки, - залишити у його власності;

-оптичний-дик «DVD-R, марки «Media», об`ємом 4,7Gb, з відеофайлами export-f3qev.mp4 та export-ln6dj.mp4 за 04.04.2025 з нагрудних камер поліцейських, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити там же.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1