Справа № 541/1515/25
Провадження № 1-кс/541/374/2025
У Х В А Л А

іменем України

18 квітня 2025 року м. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000411 від 16 квітня 2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Машівка Машівського району Полтавської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

18 квітня 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається наступне.

16 квітня 2025 року о 09 год 00 хв. ОСОБА_4 прийшла до житлового будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де остання проживала разом з чоловіком ОСОБА_8 , для допомоги по господарству за проханням ОСОБА_7 . Знаходячись в коридорі, ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим умислом на протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме - на вбивство ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, накинула пасок на шию останньої, яким, поваливши при цьому на підлогу ОСОБА_7 , здійснила тривале стиснення її шиї, аж поки ОСОБА_7 перестала ворушитися та подавати ознаки життя, спричинивши асфіксію, що згідно лікарського свідоцтва про смерть № 78 від 16 квітня 2025 року стало причиною смерті ОСОБА_7 . Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, 16 квітня 2025 року о 09 год 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, підійшовши до ОСОБА_8 , почала наносити йому чисельні удари своїми руками по обличчю та, схопивши за волосся, почала бити його головою об підлогу, після чого, продовжуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 схопила металеву палицю (ціпок) та завдала ним близько 8 ударів по правій руці ОСОБА_8 , який через вади зору не міг захищатись. У результаті протиправних дій ОСОБА_4 відповідно до довідки № 1497 від 16 квітня 2025 року, виданої лікарем-травматологом КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» ММР, потерпілому ОСОБА_8 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді забійних осаднень носу та правої кисті. Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у умисному нанесені легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

16 квітня 2025 року відомості по даним фактам внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст.125 КК України.

17 квітня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку та на підставі ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних парвопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортами щодо реєстрації повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення від 16 квітня 2024 року; довідкою КНП «Миргородська ЛІЛ» ММР від 16 квітня 2024 року; лікарським свідоцтвом про смерть від 16 квітня 2024 року; протоколом обшуку від 16 квітня 2024 року; протоколом огляду трупа від 16 квітня 2024 року; протоколами допиту свідків; протоколом затримання особи ( ОСОБА_4 ), підозрюваного у вчиненні злочину, від 28 лютого 2024 року; іншими доказами у своїй сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу слідчим зазначено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування запобіжного заходу, передбаченого ст. 183 КПК України, у вигляді тримання під вартою у даному випадку є найдоцільнішим.

Під час судового розгляду прокурор підтримав клопотання з викладених в ньому підстав.

Підозрювана заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила призначити їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначила, що їй належить половина будинку, в якому вона мешкає з родиною, за цією адресою вона буде виконувати запобіжний захід домашній арешт. Свою вину не визнала, зазначила, що кримінальні правопорушення вчинив незнайомий чоловік. Для чого ОСОБА_8 її обмовляє, вона не знає, вважає, що його хтось навчив так говорити. Пояснила, що до неї недозволені методи слідства не застосовувалися, право на захист було забезпечено.

Захисник підозрюваної просив обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід. Просив врахувати, що підозра є необґрунтованою, докази, на які посилається орган досудового розслідування, не доводять винуватості ОСОБА_4 . Ризики, зазначені в клопотанні, побудовані на припущеннях, а саме: у ОСОБА_4 є житло, в якому вона проживає із сім`єю; крім потерпілого, на місці події свідків не було, вони не були очевидцями вчинення кримінальних правопорушень; підозрювана не відмовляється від дачі пояснень, сприяє слідству; показання потерпілого є сумнівними.

Вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної, захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Витяг з ЄРДР № 0000411 свідчить про те, що 16 квітня 2025 року відносно ОСОБА_4 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України. 17 квітня 2025 року було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 травня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

17 квітня 2025 року о 01 год 20 хвна підставі та в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В цей же день затриманій в присутності її захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених цією статтею.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів.

Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній, з урахуванням конкретних обставин вчинених кримінальних правопорушень та їх наслідків, остання може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, може безперешкодно покинути територію та Миргородського району, переїхавши на територію, що знаходиться поза юрисдикцією СВ Миргородського РВП, або в іншому напрямку, з метою переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_4 не працює, майном у значних розмірах на території Миргородського району не володіє, а отже, відсутні міцні фактори, які могли б попередити спроби переховування підозрюваної, якій інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачене призначення покарання до 15 років позбавлення волі. Таким чином, підозрювана, знаходячись на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може ухилитися від слідства та суду, змінювати місце проживання, залишити територію області, не повідомивши про це слідчого, прокурора та/або суд, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень, судового розгляду, притягнення до відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Ризик впливу на потерпілого, свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі, достовірно знаючи, що через них буде доведена її вина у вчиненні інкримінованих правопорушень, матиме можливість шляхом умовлянь або погроз вплинути на показання свідків та потерпілого, які надали показання щодо її причетності до скоєння кримінальних правопорушень, проживають на території Миргородського району та є її знайомими. Вказане призведе до подальшої зміни показань або відмови свідчити у кримінальному провадженні, що унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, постійного джерела доходів не має, має задовільний стан здоров`я, що і в подальшому спонукатиме її до вчинення злочинів, тому існує наявність передбаченого ч. 5 ст. 177 КПК України ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, наявна обґрунтована підозра відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України, наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також мета забезпечення належної поведінки підозрюваної свідчать про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вищезазначене підтверджується доказами, доданими до клопотання.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою.

Підстав, що перешкоджають обранню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розміру застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрювану ОСОБА_4 в подальшому належить утримувати під вартою.

Таке рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по кримінальному провадженню існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 01 год 20 хв 17 квітня 2025 року до 01 год 20 хв 15 червня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СуддяОСОБА_1