УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року

м. Київ

справа № 757/18643/25-к

провадження № 51- 1563 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК), про направлення кримінального провадження № 757/18643/25-к з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

встановив:

До Верховного Суду у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вказане клопотання про направлення кримінального провадження з Печерського районного суду м. Києва до Соборного районного суду м. Дніпра.

Зі змісту клопотання вбачається, що обвинувачений мотивує його, зокрема, тим, що вказане кримінальне провадження надійшло до Печерського районного суду

м. Києва помилково, адже згідно з формулюванням обвинувального акту відсутня неможливість встановлення місця нібито вчинення ним кримінального правопорушення органом досудового розслідування.

Зазначає, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення не було вчинене у межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, адже з аналізу змісту обвинувального акту інкриміноване йому кримінальне правопорушення нібито вчинене саме у Соборному районі м. Дніпра (раніше - Жовтневому районі м. Дніпропетровська).

Тому відповідно до положень КПК України вказане кримінальне провадження має розглядати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а саме Соборний районний суд м. Дніпра.

Крім того, стверджує, що у Печерському районному суді м. Києва не вистачає необхідної кількості суддів, які можуть брати участь у розгляді цього кримінального провадження.

Також зазначає про порушення його прав через тривалу неможливість проведення підготовчого судового засідання у провадженні, що зумовлює його тривале перебування під вартою, а також вказує на відсутність протягом тривалого часу розгляду у місцевому суді поданого стороною захисту клопотання про звільнення його кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строку давності.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, захисників, які підтримали клопотання; думку прокурора, який просив відмовити у його задоволенні; перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів вбачає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Згідно з ч. 9 ст. 615 КПК під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Відповідно до змісту положень ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у підбуренні до умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, яке не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 пунктами 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК.

Підставою кримінальної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 2 КК є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Підстава кримінальної відповідальності підбурювача кримінального правопорушення визначається з урахуванням приписів ч. 2 ст. 29 КК, згідно з якою він підлягає кримінальній відповідальності за ч. 4 ст. 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем.

Тобто сукупність необхідних і достатніх юридичних ознак складу кримінального правопорушення як підстави кримінальної відповідальності підбурювача, визначена кримінально-правовими нормами як Загальної, так і Особливої частини Кримінального кодексу України.

Місцем вчинення інкримінованого підбурювачу злочину в цьому кримінальному провадженні є місце вчинення обвинуваченимдій, що містять ознаки складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27ч. 2 ст. 15 п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК.

Враховуючи наведене вище, обвинувальний акт не містить відомостей про конкретне місце вчинення інкримінованих обвинуваченому дій, необхідних для вирішення питання про визначення суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення в аспекті застосування приписів ч. 1 ст. 32 КПК.

При цьому колегія суддів вбачає необхідним вказати, що в ході розгляду справи у порядку положень ст. 34 КПК України суд не наділений повноваженнями самостійно встановлювати місце вчинення інкримінованого особі кримінального правопорушення, якщо таке місце конкретно не вказане у змісті обвинувального акту, навіть якщо з інших описаних в обвинувальному акті обставин про це можна зробити достатньо вірогідне припущення. Адже в такому разі суд самостійно формулюватиме певну частину обвинувачення, що є виключною функцією сторони обвинувачення у кримінальному провадженні.

З огляду на це у цьому провадженні застосуванню підлягають приписи ч. 1 ст. 32 КПК України, відповідно до яких, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Зі змісту обвинувального акту убачається, що досудове у кримінальному провадженні здійснено слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України за адресою: вул. Богомольця, 10, м. Київ (Печерський район м. Києва).

Обвинувальний акт було затверджено прокурором офісу Генерального прокурора за адресою вул. Князів Острозьких, 8, м. Київ (Печерський район м. Києва).

При цьому колегія суддів не вбачає можливим давати оцінку доводам клопотання щодо відсутності необхідної кількості суддів в Печерському районному суді м. Києва для формування складу суду, адже питання, пов`язані з цією підставою неможливості розгляду провадження у певному місцевому суді, мають вирішуватися відповідним апеляційним судом в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 34 КПК України.

Крім цього, указані в клопотанні доводи щодо надто тривалої відсутності проведення підготовчого засідання у справі, щодо необґрунтовано тривалого перебування особи під вартою, щодо невиправданого зволікання з розглядом поданого клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, не передбачені положеннями ст. 34 КПК України у якості підстав для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вбачає, що підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 немає.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК, про направлення кримінального провадження № 757/18643/25-к з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3