печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 01.11.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000380 від 15.05.2023,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_4 від 01.11.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000380 від 15.05.2023.

Указану постанову вважає прийнятою безпідставно, тому просить скасувати рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000380.

У судове засідання особа, яка звернулася зі скаргою, не з`явився, про місце і час розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.

У судове засідання слідчий, рішення якого є предметом оскарження, не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. Разом з тим, до суду надійшли письмові заперечення за підписом старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_4 , в яких останній просить у задоволенні скарги відмовити у зв`язку із закінченням досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною третьою статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом 2 частини першої статті 7, частини першої статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 цього Кодексу.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 КПК України, пунктом 5 якої передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено, серед іншого, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Пунктом п`ятим частини першої статті 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 часини другої статті 283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наслідками закриття кримінального провадження є припинення всієї процесуальної діяльності по справі, та неможливість продовження процесуальних дій до скасування постанови про закриття кримінального провадження у встановленому КПК порядку.

З аналізу зазначених норм КПК України вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора розглядаються слідчим суддею лише під час досудового розслідування, за виключенням скарг на постанову про закриття такого кримінального провадження.

З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 від 15.05.2023.

Відповідно до письмових заперечень старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_4 , 25.12.2024 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000380 від 15.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, відомості про скасування постанови 25.12.2024, якою кримінальне провадження № 0000380 закрито, - відсутні. Таким чином рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора у кримінальному провадженні № 0000380 не можуть бути предметом судового контролю в порядку статті 303 КПК України, підстави для розгляду слідчим суддею скарги ОСОБА_3 відсутні.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У зв`язку із закінченням стадії досудового розслідування, в межах якої слідчий суддя уповноважений розглядати скарги на рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, та здійснювати судовий контроль відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 9, 22, 24, 26, 107, 303-307, 283, 284, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1