Справа № 296/6472/25
У Х В А Л А

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

13 червня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подолянці, Чуднівського району, Житомирської області, громадянина України, директора Коростенська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний ліцей», що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.369-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000143 від 10.02.2025,-

В С Т А Н О В И В :

13.06.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000143 від 10.02.2025.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за ч.3 ст.369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000143 від 10.02.2025.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511, із змінами та доповненнями), надалі за текстом Положення, а саме:

п. 2 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами;

п. 5-1 централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки;

п. 16 посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС;

п. 17 особи складають іспити, необхідні для одержання посвідчення водія, в територіальних сервісних центрах МВС незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування;

п. 16 до складення практичного іспиту допускається особа, яка успішно склала теоретичний іспит (у передбачених цим Положенням випадках) та пройшла відповідну підготовку з практичного керування транспортним засобом в акредитованому закладі.

п. 18 під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідної категорії;

п. 21 посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення.

Для складення цих іспитів та отримання посвідчення водія особа подає до територіального сервісного центру МВС незалежно від її зареєстрованого місця проживання чи перебування:

-паспорт громадянина України;

-копію одного з передбачених Податковим кодексом України документів з даними про реєстраційний номер облікової картки платника податків;

-дійсну на дату подання документів медичну довідку встановленого зразка, що підтверджує допущення водія до керування транспортними засобами відповідних категорій;

-наявне посвідчення водія (у разі отримання права на керування транспортними засобами іншої категорії);

-документ про професійну (професійно-технічну) освіту державного зразка за професією водія автотранспортних засобів відповідної категорії (у разі проходження навчання в закладі, що має ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері професійної (професійно-технічної) освіти за програмою, затвердженою МОН).

Перед складенням іспитів працівник територіального сервісного центру МВС перевіряє відомості про особу, яка подала зазначені документи, за Єдиним державним реєстром МВС (у тому числі щодо наявності в ньому відповідного свідоцтва про закінчення практичної підготовки), Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають в розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві;

п. 23 визначено, що інформація про видане посвідчення водія вноситься працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС.

ОСОБА_8 14.01.2025 отримав посвідчення водія категорії «С», серії НОМЕР_1 , а тому в силу вказаних вище нормативно-правових актів, які регламентують порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, мав право керування транспортними засобами категорії «С», а також на отримання посвідчення водія категорії «В», за умови проходження курсу навчання та здачі практичного іспиту.

Так, 04.02.2025 у достовірно не встановлений час, перебуваючи у приміщенні Коростенської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний ліцей» (далі - Коростенська філія ТОВ «Технічний ліцей»), що за адресою: м. Коростень, вул. Сергія Кемського, буд. 68, ОСОБА_8 звернувся до раніше незнайомого йому директора філії ОСОБА_5 , для отримання консультації щодо проходження навчання та складання практичного іспиту з водіння з метою отримання посвідчення водія категорії «В», а також щодо переліку необхідних для цього документів.

Під час спілкування ОСОБА_5 усвідомив факт необізнаності ОСОБА_8 з процедурою навчання, отримання посвідчення водія категорії «В», складання іспитів та отримання посвідчення водія вказаної категорії.

У зв`язку із вказаними обставинами у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - службовою особою територіального сервісного центру МВС №1843 (надалі - ТСЦ МВС №1843) щодо успішного складання практичного іспиту та видачі посвідчення водія категорій «В», поєднаний з вимаганням такої вигоди, шляхом створення умов, за яких ОСОБА_8 вимушений буде надати ОСОБА_5 неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам для себе та своїх законних інтересів.

З цією метою ОСОБА_5 вирішив забезпечити проходження ОСОБА_8 навчання без фактичної участі останнього у практичних заняттях, через що, в подальшому, ОСОБА_5 , враховуючи відсутність відповідних навичок водіння транспортних засобів категорії «В», не зможе самостійно скласти відповідний практичний іспит.

За вказаних обставин, ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про порядок отримання (поновлення) прав на керування транспортними засобами, визначений вказаним вище Положенням, мав намір створити умови, за яких ОСОБА_8 вимушений буде надати йому неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення уповноваженими службовими особами ТСЦ МВС №1843 щодо успішного складання останнім практичного іспиту та отримання посвідчення водія категорії «В».

З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про те, що процедура отримання посвідчення водія категорії «В» є складною, проте він може посприяти йому у включенні до навчальної групи автошколи, та після проходження навчання домовитись із екзаменаторами сервісного центру МВС за позитивне складання практичного іспиту останнім, без чого він не зможе отримати відповідне посвідчення.

Тим самим, ОСОБА_5 умисно здійснив вимагання неправомірної вигоди для себе, шляхом повідомлення ОСОБА_8 різного роду інформації, тобто створивши умови, які викликали у нього стійке переконання в безальтернативності та необхідності надати неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо його прав і законних інтересів у вигляді різних перепон на шляху до отримання посвідчення водія категорії «В».

У свою чергу ОСОБА_8 , не бажаючи настання негативних для себе наслідків, вимушено погодився із незаконними вимогами ОСОБА_5 щодо передачі неправомірної вигоди.

Цього ж дня ОСОБА_5 , отримавши під впливом вимагання вимушену згоду ОСОБА_8 на надання неправомірної вигоди, повідомив останньому про необхідність надання грошових коштів в сумі 6000 (шість тисяч) гривень за зарахування до акредитованого навчального закладу, який засвідчує факт проходження курсу навчання по підготовці водіїв категорії «В» - Коростенська філія ТОВ «Технічний ліцей».

При цьому ОСОБА_5 , усвідомлюючи необізнаність ОСОБА_8 в процедурі оформлення права керування транспортними засобами, повідомив останнього про відсутність необхідності відвідування навчального закладу та складання будь-яких іспитів.

В подальшому, 26.02.2025 близько 11 год. 50 хв. при особистій зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_8 поблизу територіального сервісного центру МВС № 1843 в м. Коростень по вулиці Сергія Кемського, 3, ОСОБА_8 , виконуючи вимоги ОСОБА_5 ,. передав йому попередньо обумовлені грошові кошти в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень за включення до навчальної групи та навчання у автошколі.

У результаті вказаних вище дій Миропільською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний ліцей» складено свідоцтва про закінчення ОСОБА_8 практичної підготовки серії РРТ № від 16.04.2025, яке внесено до ЄДР МВС засобами єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Далі, 01.05.2025 ОСОБА_8 вирішив самостійно, без сторонньої допомоги ОСОБА_5 , завершити процедуру отримання посвідчення водія, у зв`язку з чим здійснив реєстрацію в територіальному сервісному центрі МВС № 1843 за адресою: м. Коростень, вул. Сергія Кемського, 68, Житомирської області з метою самостійної здачі практичного іспиту на категорію «В» на 23.05.2025 о 11:20 год. (талон № 1034), однак не зміг успішно скласти практичний іспит, переконавшись таким чином в достовірності слів ОСОБА_5 про неможливість складання практичного іспиту без надання останньому неправомірної вигоди за його вплив для вирішення даного питання на упроваджених осіб ТСЦ МВС 1843.

В подальшому, 24.05.2025 ОСОБА_8 , з метою отримання посвідчення водія категорії «В», здійснив повторну реєстрацію в територіальному сервісному центрі МВС № 1843 за адресою: м. Коростень, вул. Сергія Кемського, 68, Житомирської області з метою здачі практичного іспиту на категорії «В» на 12.06.2025 о 11:20 год. (талон № 1039).

В подальшому, 05.06.2025 близько 12 год., під час зустрічі поруч з територіальним сервісним центром МВС № 1843, що знаходиться за адресою: м. Коростень, вул. С.Кемського,3, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого раніше виниклого умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного із вимаганням, будучи таким, що запевнив ОСОБА_8 у наявності особистих зв`язків у ТСЦ та наявності у нього можливості вплинути на його посадових осіб для позитивного вирішення питання про складання ним практичного іспиту з отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», повідомив ОСОБА_9 про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 9000 (дев`ять тисяч) гривень за вплив на працівників ТСЦ МВС №1843, що здійснюють прийняття іспиту із практичного водіння, з метою сприяння у безперешкодній здачі такого іспиту та безперешкодного отримання ОСОБА_8 , посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому ОСОБА_5 запевнив, що у випадку надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди, складання практичного іспиту здійснюватиметься не так, як це відбулося 23.05.2025, а екзаменатори, під впливом ОСОБА_5 , приймуть позитивне рішення про успішне складання такого іспиту, тобто ОСОБА_5 створив умови, які викликали у ОСОБА_8 стійке переконання в необхідності надати неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо його прав і законних інтересів на отримання права керування транспортними засобами.

Далі, того ж дня, та у той же час, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_8 про необхідність зустрічі у день здачі іспиту тобто 12.06.2025.

За даних обставин ОСОБА_8 , не бажаючи настання негативних для себе наслідків, маючи досвід неуспішного складання практичного іспиту без сприяння ОСОБА_5 , вимушено погодився із незаконними вимогами останнього щодо передачі неправомірної вигоди у визначеному ним розмірі за здійснення впливу на посадових осіб територіального сервісного центру МВС №1843 щодо однозначно позитивного вирішення питання про складання практичного іспиту та отримання права на керування транспортним засобом категорії «В» .

Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, 12.06.2025, близько 10 год. хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу територіального сервісного центру МВС №1843, за адресою: м. Коростень, вул. Сергія Кемського, 68, Житомирської області, одержав від ОСОБА_8 попередньо обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо позитивного складання ОСОБА_8 , практичного іспиту та отримання посвідчення водія категорії «В».

12.06.2025 о 10 год. 02 хв., ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, поряд з територіальним сервісним центром № 1843, за адресою: м. Коростень, вул. Сергія Кемського, 3 та цього ж дня йому повідомлено про підозру за ч.3 ст.369-2 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Під час судового розгляду слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали та просили його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Підозрюваний під час судового розгляду клопотання пояснив, що його зпровокували, намірів переховуватися він не має, оскільки він не має права виїзду за кордон та в нього на утримання дружина та 2 малолітніх дітей є постійна робота він хоче розібратися,а не перешкоджати слідству.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання вказуючи, що ОСОБА_5 працює на приватному підприємстві та не має ніякого впливу на працівників сервісного центру і не міг впливати на них під час здачі іспиту Власюком, отже дана неправильна кваліфікація. Також вказує, що відсутні будь-які ризики вчинення ОСОБА_5 дій, на які вказує прокурор, як то переховування, вплив на свідків, так само і перешкоджання кримінальному провадженню.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання, додані захисником докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0000143 від 10.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України де підозрюваним є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що на цій, стадії кримінального провадження, підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України , у кримінальному провадженні №0000143 від 10.02.2025 є обґрунтованою, про це свідчать в своїй сукупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.02.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 12.02.2025;

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи від 06.05.2025;

- протокол про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 06.05.2025;

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи від 07.04.2025;

- протокол огляду (вручення грошових коштів) від 12.06.2025;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину (з відкритим фіксуванням) від 12.06.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.06.2025;

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи від 06.06.2025;

- протокол (додаткового) допиту свідка від 10.06.2025;

- протокол (додаткового) допиту свідка від 12.06.2025;

- протокол обшуку від 12.06.2025.

- протокол НСРД аудіо,-відеоконторолю ОСОБА_5 від 12.06.2025

Враховуючи вище викладене, в своїй сукупності, слідчий суддя вважає підозру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 369-2 КК України обгрунтованою.

Щодо наявності ризиків.

Існування ризику щодо можливості переховуватися від суду, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється судом в світлі тих обставин, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину за ч.3 ст.369-2 КК України (санкція передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна) може спробувати переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, цей ризик мінімальний, оскільки, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки: має дружину та двох малолітніх доньок, з якими проживає разом по АДРЕСА_1 , також має постійне місце роботи - Коростенська філія ТОВ "Технічний ліцей", де обіймає посаду директора та позитивно характеризується як за місцем роботи так і за місцем проживання. Також цей ризик мінімізований тим фактом, що в умоває воєнного стану підозрюваний не має права виїзду за кордон, хоча з його слів і має закордонний паспорт також йому не загрожує безумовне позбавлення волі бо він раніше не судимий.

При цьому слідчий суддя вважає, що ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення також існує проте він теж мінімальний. Обшук за місцем роботи та проживання підозрюваного проведено, вилучено необхідні докази про що складено протокол. Проте, матеріали кримінального провадження містять відомості, що чинення вказаного кримінального правопорушення супроводжувалось залученням певної кількості осіб, які на даний час не встановлені, та засобів маскування (конспірації) незаконної діяльності. Відповідно повне коло осіб, причетних до вчинення злочинів, та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування не виявлено і не вилучено.

Ризики передбачені п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України вплив на свідків та потерпілих, перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню знайшов своє відображення в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти реальні спроби протиправного впливу свідків. Наразі, під час досудового розслідування залишаються недопитаними працівники ТСЦ МВС №1843, у зв`язку з початком проведення гласних слідчих дій фактично з моменту затримання ОСОБА_5 , яке відбулось 12.06.2025, є реальна загроза незаконного впливу підозрюваного на свідка ОСОБА_8 .

Оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків та можливих потенційних підозрюваних, вказані ризики мають високий ступінь ймовірності.

Разом з цим слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не можна застосувати до підозрюваного з врахуванням його особи, що він має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання..

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку, застосування найсуворішого, винятковим запобіжного заходу - тримання під вартою, з урахуванням усіх досліджених слідчим суддею доказів та обставин є невиправданим, а тому клопотання слідчого про застосування запобіжного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, натомість клопотання сторони захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою є таким, що слід задовільнити частково.

Так захисник вказує, що достатнім для підозрюваного буде особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Проте, на переконання слідчого судді, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, чи домашнього арешту, який по суті є теж позбавленням волі в розумінні практики ЄСПЛ, але більш обтяжливого ніж особисте зобов`язання, а саме - у вигляді застави.

Злочин за ч.3 ст.369-2 КК України відноситься до тяжких, оскільки санкція передбачає від 3 до 8 років позбавлення волі. Підозрюваний затриманий в порядку ст.208 КПК України, відразу після отримання 9000,00 грн.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від 20 до 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваного, який повідомив, що офіційно отримує 8400,00 грн, має дохід від оренди пая, також у підозрюваного у власностіє інше майно, також слідчий суддя враховує, що підозрюваний має на утриманні 2 малолітніх дітей.

На думку слідчого судді заставу слід визначити в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень 00 копійок, саме такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде необхідним та достатнім в даному конкретному випадку та зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у разі внесення такого розміру застави. Саме такий розмір застави на переконання слідчого судді не є завідомо непомірним для підозрюваного.

В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки у разі внесення застави:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Коростень Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000143 від 10.02.2025 коло яких має визначити слідчий чи прокурор

- здати на зберігання до УДМСУ в Житомирській області документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Оскільки слідчим суддею прийнято рішення про застосування запобіжного західу не пов`язаний з триманням під вартою підозрюваного ОСОБА_5 слід звільнити його з під варти негайно, в залі суду.

Роз`снити, що за приписами ч.6 ст.182 КПК України п ідозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Клопотання сторони захисту - задовільнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень 00 копійок, яка має бути внесена протягом п`яти днів, з покладенням обов`язків.

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Коростень Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000143 від 10.02.2025 коло яких має визначити слідчий чи прокурор

- здати на зберігання до УДМСУ в Житомирській області документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 визначити до 12 серпня 2025 року (включно).

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі суду, негайно.

З моменту застосування запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Підозрюваному роз`яснюється положення ч.ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 16.06.2025 о 12-50 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1