Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8602/23
Провадження № 1-кп/644/346/25

УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

Членів колегії судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.08.2023 року за № 0001306 по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Артемівськ, Перевальського району, Луганської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, що має неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, не працевлаштованого, що зареєстрований АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження. Триває судовий розгляд, допитано потерпілого, свідків, досліджуються письмові докази. Розгляд справи відкладено.

Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до визначеної дати наступного судового засідання строк спливає.

Прокурором подані клопотання про його продовження на строк 60 діб.

В обґрунтування поданого клопотання прокурором зазначено, що наразі продовжує існувати лише один ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та може переховуватись від суду, з урахуванням покарання, яке може бути призначене. Враховуючи вік, стан здоров`я обвинуваченого, відсутність відомостей про неможливість його утримання в умовах слідчого ізолятору, з метою забезпечення гарантування його присутності під час подальшого проведення, інші більш м`які альтернативні запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не можуть запобігти ризику та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, зазначала, що доказів на підтвердження ризику наведеного прокурором не додано. ОСОБА_7 вже рік перебуває під вартою та розуміє наслідки порушення обов`язків, які будуть на нього покладені у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який. Обвинувачений не має наміру переховуватись, потребує медичного спостереження та лікування, яке в повному обсязі не може бути отримано в умовах ізолятора, тому просила суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений позицію захисника підтримав.

Вислухавши доводи учасників, дослідивши матеріали провадження, суд вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Тримання під вартою дійсно є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, необхідно враховувати, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, однак в кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів; забезпечення таких стандартів вимагає від національного суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.08.2023 року щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строк дії запобіжного заходу продовжувався, строк дії запобіжного заходу спливає 03.07.2025 року.

Суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Не зважаючи на те, що процесуальний закон і не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При цьому «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96), але у той же час питанню суворості покарання не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба ізоляції не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість кримінальних правопорушень (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу.

Суд вважає, що наразі продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі у разі доведеності провини, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого, а саме, те що він одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, є людиною з інвалідністю, раніше не судимий, даних щодо не можливості отримання медичної допомоги в умовах ізолятора судом не отримано, за висновком судово-медичної експертизи, яка проведена за клопотанням сторони захисту обвинувачений не потребує стаціонарного лікування за межами установи чи екстреної госпіталізації.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що запобігти ризику, існування якого встановлено в ході розгляду клопотання та що продовжує існувати і забезпечити можливість судового розгляду кримінального провадження може виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвали суду про доцільність продовження запобіжного заходу були предметом оцінки апеляційної інстанції неодноразово та залишені без змін з посиланням на те, що відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. При цьому враховано, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. Підстав для зміни запобіжного заходу не встановлено.

Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень п.2 ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави не визначався, підстав для його визначення суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 331, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - задовольнити. Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 29.08.2025 року. Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 01.07.2025 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Члени колегії: суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3