печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000839, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 111 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000839 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 111 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 11.03.2025 продовжено до 09.05.2025 включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання ОСОБА_7 під вартою на 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зокрема, ризик переховуватися від суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру, зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на 15 років з конфіскацією майна. Також наявний ризик незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою схиляння їх до зміни показань безпосередньо в суді, зокрема шляхом погроз. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення наявний, оскільки обвинувачений зберігав при собі вогнепальну зброю та бойові припаси в громадському місці без передбаченого законом дозволу та вчинив державну зраду, тому вчинення нового кримінального правопорушення при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу є цілком ймовірним. Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими. Зазначені ризики виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно підозрюваного, оскільки такі заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності його поведінки. Посилаючись на викладене, просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Зазначив, що прокурор вирішив змінити ОСОБА_7 обвинувачення, реалізуючи план по укладенню угоди про визнання винуватості, із призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України. Відтак сторона захисту не вбачає сенсу у продовженні строків тримання обвинуваченого під вартою, оскільки до даної категорії справ може застосовуватися покарання не пов`язане з позбавленням волі, крім того, термін, який ОСОБА_7 вже відбув у СІЗО, вже тривалий. Протягом досудового слідства ОСОБА_7 приблизнно 3 місяці добросовісно перебував під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши позиції сторін кримінального провадження, додатково дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризик переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності підтверджується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 111 КК України, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з конфіскацію майна, відповідно, характеризуються підвищеною суспільною небезпекою, оскільки фактично посягають на державний суверенітет, територіальну цілісність, недоторканність та обороноздатність держави, державну безпеку України та її конституційний лад, громадську безпеку та громадський порядок. Обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, у разі визнання його винуватим, з метою його уникнення, може переховуватись від суду.

Виходячи із показань допитаного в суді в якості обвинуваченого ОСОБА_7 , деякі (непоодинокі) особи з його звичного кола спілкування перебувають на території Російської Федерації чи на тимчасово окупованих територіях, мають проросійські погляди. Відповідно, у разі застосування до обвинуваченого будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, він може вживати заходів щодо залишення території України та переховування в РФ чи на ТОТ, де має знайомих, які можуть йому сприяти в переховуванні. Вказане підтверджує продовження існування та актуальність ризику переховування від суду.

При вирішенні доцільності продовження обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу, колегія суддів також враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому числі у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, наразі повномасштабне вторгнення РФ в Україну продовжується, на теперішній час воєнний стан Указом Президента України від 15.04.2025 року №235/2025, затвердженим Законом №4356-ІХ від 16.04.2025, з 05 години 30 хвилин 09.05.2025 продовжено строком на 90 діб. З огляду на вказане суд переконаний щодо продовження існування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи продовження злочину, у якому він обвинувачується. Зокрема, останній може безпосередньо чи із залученням інших осіб за допомогою мобільних додатків, вчиняти дії, направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, і така діяльність загрожуватиме як життю та здоров`ю невизначеного кола осіб, так і безпеці держави в цілому.

Вирішуючи питання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, суд враховує дані про його особу, який офіційно працевлаштований викладачем-асистентом Київського національного університету культури і мистецтв, раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Києві, а також тривалий період утримання обвинуваченого в умовах несвободи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На переконання суду ризики, що були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу на даний час значно зменшилися, з урахуванням тривалого періоду утримання обвинуваченого під вартою, стадії судового розгляду, конкретних обставин інкримінованого обвинуваченому діяння та його процесуальної поведінки протягом досудового розслідування та судового розгляду.

З урахуванням встановлених обставин, посилань прокурора на ймовірність зміни пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, суд вважає, що на даній стадії провадження (докази обох сторін досліджені судом) запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки на переконання суду останній зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також забезпечить його належну процесуальну поведінку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що існують підстави для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Також, з метою контролю за процесуальною поведінкою обвинуваченого на ОСОБА_7 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою суду у кримінальному провадженні;

- повідомити суду контактні номери телефонів, адресу електронної пошти, а також невідкладно повідомляти про їх зміну;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на положення ч. 6 ст. 176 КК України, без врахування конкретних обставин цієї справи, буде становити невиправдане та непропорційне втручання в право цієї особи на свободу та особисту недоторканість, яке в контексті цієї справи не є необхідним в демократичному суспільстві, а тому подальше утримання ОСОБА_7 під вартою призведе до порушення ст. 5 та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, коли інтереси правосуддя не потребують подальшого безальтернативного тримання під вартою обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 194, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою - відмовити.

Змінити застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, до 06 липня 2025 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити за адресою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, де невідкладно звільнити з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає його тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду у кримінальному провадженні;

- повідомити суду контактні номери телефонів, адресу електронної пошти, а також невідкладно повідомляти про їх зміну;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі порушення умов домашнього арешту або невиконання покладених судом обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3