Справа № 481/578/25
Провадж.№ 1-кп/481/70/2025
В И Р О К

іменем України

22.05.2025 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області матеріали кримінального провадження № 0000015 від 10.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нового Бугу, Миколаївської області, українця, громадянина України, приватного підприємця, із професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в силу ст..89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ст. 128 КК України,

за участю:

прокурора: ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

Установив:

Судом встановлено та визнано доведеним, що наприкінці листопада 2024 року в денний час доби, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебував на території АЗС «Дункан», що розташована по вул. 2-ої П`ятирічки, 49а у м. Новому Бузі Миколаївської області. В цей час ОСОБА_3 , з метою справиш природні потреби зайшов за межі даної АЗС у напрямку балки, де побачив на землі вибуховий пристрій, а саме стандартний засіб підриву - уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), до складу якого входила вибухова речовина тетрил, в гільзі запалу даного підривача містився заряд речовини, що відноситься до категорії вибухових речовин (ініціюючі вибухові речовини та вибухова речовина бризантної дії підвищеної потужності).

В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання вищевказаного вибухового пристрою, а саме стандартного засобу підриву -уніфікованого бойового підривача ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), до складу якого входила вибухова речовина - тетрил, в гільзі запалу якого містився заряд речовин, що відноситься до категорії вибухових речовин (ініціюючі вибухові речовини та вибухова речовина бризантної дії підвищеної потужності), без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання вибухового пристрою, а саме стандартного засобу підриву - уніфікованого бойового підривача ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), до складу якого входила вибухова речовина - тетрил, в гільзі запалу якого містився заряд речовин, що відноситься до категорії вибухових речовин (ініціюючі вибухові речовини та вибухова речовина бризантної дії підвищеної потужності), для власних цілей порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на зброю, розуміючи, що вказаний вибуховий пристрій, а саме стандартний засіб підриву - уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), до складу якого входила вибухова речовина - тетрил, та його необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, в той же день, а саме наприкінці 2024 року в денний час доби, ОСОБА_3 перебуваючи неподалік від АЗС розташованої по вул. 2-ої П`ятирічки у м. Новий Буг, Миколаївської області, взяв до рук вищевказаний вибуховий пристрій, а саме стандартний засіб підриву - уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), до складу якого входила вибухова речовина - тетрил, в гільзі запалу якого містився заряд речовин, що відноситься до категорії вибухових речовин (ініціюючі вибухові речовини та вибухова речовина бризантної дії підвищеної потужності), що знаходився на землі неподалік від АЗС розташованої по вул. 2-ої П`ятирічки у місті Новий Буг, Миколаївської області, у напрямку балки та переніс його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином незаконно придбав вибуховий пристрій, а саме уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), до складу якого входила вибухова речовина-тетрил, в гільзі запалу якого містився заряд речовин, що відноситься до категорії вибухових ( ініціюючі вибухові речовини та вибухова речовина бризантної дії підвищеної потужності), без передбаченого законом дозволу та незаконно переніс його до місця свого проживання.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання вибухового пристрою, а саме уніфікованого бойового підривача ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), до складу якого входила вибухова речовина - тетрил, в гільзі запалу якого містився заряд речовин, що відноситься до категорії вибухових речовин (ініціюючі вибухові речовини та вибухова речовина бризантної дії підвищеної потужності), наприкінці листопада 2024 року в денний час доби, точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою, а саме уніфікованого бойового підривача ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), до складу якого входила вибухова речовина - тетрил, розуміючи, що вказаний вибуховий пристрій, до складу якого входить вибухова речовина - тетрил, необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади,приніс його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав зберігати у приміщенні житлового будинку.

Таким чином, ОСОБА_3 зберігав, без передбаченого законом дозволу вибуховий пристрій до складу якого входить вибухова речовина - тетрил, в гільзі запалу якого містився заряд речовин, що відноситься до категорії вибухових речовин (ініціюючі вибухові речовини та вибухова речовина бризантної дії підвищеного потужності), до 09.01.2025, а саме до моменту його вибуху в приміщенні будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Умисні протиправні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 09.01.2025 близько 16:00 години, ОСОБА_3 перебував у житловому будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час ОСОБА_7 перебуваючи в прихожій кімнаті будинку знайшов на верхній полиці меблевої стінки вибуховий пристрій, а саме уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), до складу якого входила вибухова речовина - тетрил, в гільзі запалу якого містився заряд речовин, що відноситься до категорії вибухових речовин (ініціюючі вибухові речовини та вибухова речовина бризантної дії підвищеної потужності), який ОСОБА_3 зберігав, без передбаченого законом дозволу, в доступному іншим особам місці, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків для життя та здоров`я оточуючих та легковажно розраховуючи на їх відвернення.

Після цього, 09.01.2025 близько 16:10 години, ОСОБА_7 перебуваючи сам у прихожій кімнаті будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , через свою зацікавленість, взяв у праву руку вибуховий пристрій, а саме уніфікований бойовий підривав ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), до складу якого входила вибухова речовина - тетрил, в гільзі запалу якого містився заряд речовин, що відноситься до категорії вибухових речовин (ініціюючі вибухові речовини та вибухова речовина бризантної дії підвищеної потужності), що знаходився на верхній полиці меблевої стінки, та не знаючи правил користування ним, видалив запобіжну чеку з кільцем і вивільнив важіль з даного засобу підриву внаслідок чого відбувся вибух.

Внаслідок своєї злочинної недбалості, обвинувачений ОСОБА_3 , який не передбачав можливості спричинення тілесних ушкоджень іншій особі від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг її передбачити, створив загрозу безпеці людей, та в результаті вибуху вибухового пристрою, а саме уніфікованого бойового підривача ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), до складу якого входила вибухова речовина - тетрил, малолітній потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток основних фаланг II-IV пальців та основ IV-V п`ясткових кісток, відчленування I-IV пальців правої кисті на рівні основних фаланг та V пальця на рівні середньої фаланги, ран долонної поверхні кисті та пальців що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на 33% (згідно п.9.4.3а таблиці № 9 « Категорії встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності в рамках проведення оцінювання повсякденного функціонування особи», що затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України №420 від 05.06.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1388/21700 від 16.08.2012 з відсутність чотирьох пальців однієї кисті - 50-60%).

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом кваліфіковано за ст.128 КК України, як необережне спричинення тяжкого тілесного ушкодження.

17.04.2025 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 та ст..128 КК України; щодо узгодженого покарання, а саме, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ст.. 128 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарання, остаточно узгодили покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Погодили також про звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він на протязі встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Дійшли згоди, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості. Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_3 в судовому засіданні беззастережно визнає свою вину в обсязі обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочинів у повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством.

Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченого вона не має, він дійсно щиро розкаюється у вчиненому, прикладає усі зусилля для нормалізації життєдіяльності сина. Обвинувачений матеріально допомагає в лікуванні та реабілітації сина. Усією родиною вони проходили терапію у психолога, а зараз разом прикладають зусиль, щоб дитина не почувалась іншою в порівняні з іншими. Потерпіла пояснила, що вона дійсно надала згоду на укладення даної угоди про визнання винуватості, цілком розуміє її зміст та також просить її затвердити.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

В силу вимог ч. 2, п.3 ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами; укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у випадку надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відносяться до злочину невеликої тяжкості ст.128 КК України від якого є потерпілий, та до тяжкого злочину ч.1 ст.263 КК України.

У судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладених в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставинами, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 суд вважає тяжкі наслідки, завдані злочином відносно малолітньої особи, оскільки дев`ятирічна дитина внаслідок злочинної недбалості обвинуваченого фактично позбавилась флангів пальців правої кисті, що є незворотніми наслідками.

Враховуючи особливості та специфіку вчинених злочинів та конкретні обставини їх вчинення, зокрема, тяжкість заподіяного злочину, як показник індивідуального рівня його суспільної небезпеки, зумовленого специфічними об`єктивними і суб`єктивними ознаками, дані про особу обвинувачого обвинуваченого, факт повного і беззаперечного визнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, те, що обвинувачений раніше не судимий в силу ст.. 89 КК України, наявність пом`якшуючої та обтяжуючих обставин, а також враховуючи положення ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, суд вважає, необхідним призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Суд, враховуючи погоджене сторонами покарання, вважає, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, а тому виходячи з викладеного, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 17 квітня 2025 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його захисника, адвоката ОСОБА_6 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Дані про особу обвинуваченого, форма його посткримінальної поведінки свідчить про те, що в особі винного відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь його соціальної небезпечності, при цьому зважаючи на тяжкість наслідків завданих злочином, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробування строком три роки, відповідно до ст. 75 КК України, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою, з покладенням обов`язків відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати за проведення Кіровоградським НДЕКЦ МВС України експертиз № КСЕ-19/112-25/535 від 17.01.2025 на суму 6367 гривень 20 копійок; №СЕ-19/112-25/4244-ВТК від 28.03.2025 2387 гривню 70 копійок, а всього на суму 8754 гривні 90 копійок, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до п.1, п.3 ч. 9 ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 314, 369-371, 373-374, 474, 475, 532 КПК України, суд

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 квітня 2025 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_6

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 КК України та ст.. 128 КК України і призначити йому покарання :

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

- за ст. 128 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, а саме:

-змиви речовини бурого кольору, що знаходяться у паперових пакетах №1 та №2;

-важіль від стандартного засобу підриву - уніфікованого бойового підривача ручних грана і дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2); уламки та частини підривача ручних гранат типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), з ознаками промислового способу виготовлення, на яких виявлено сліди продуктів вибухового перетворення димного пороху та вибухової речовини тетрилу, що поміщено до спец.пакету №6167823 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 8754 (восьми тисяч семиста п`ятдесяти чотирьох ) гривень 90 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники справи мають право в суді отримати копію вироку.

Суддя