Справа № 526/1477/25
Провадження № 1-кп/526/364/2025
В И Р О К

іменем України

17 червня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши кримінальне провадження № 0000188 від 06.04.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, громадянина України, раніше не судимого, який має на утриманні неповнолітню дитину, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

де сторонами кримінального провадження є: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

05 квітня 2025 року о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_7 всупереч вимогам п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «Peugeot Expert 222 1,9D», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на ньому по вулиці Захисників України в місті Гадяч Миргородського району Полтавської області по напрямку від. Вулиці Травневої до вилиці Західна, та в порушення п. 12.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, через неуважність й незібраність, а також стан алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку (покриття проїзної частини та узбіччя було мокрим внаслідок опадів у вигляді дощу), не вибрав безпечну швидкість та безпечні прийоми керування транспортним засобом, внаслідок чого на заокругленні дороги вправо по ходу руху, не впорався з керуванням та допустив виїзд вказаного автомобіля на ліве узбіччя з наступним наїздом на паркан та перекидання цього транспортного засобу.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_5 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рвано-забійних ран лобної ділянки черепа та підборіддя, закритого перелому лівої п`яткової кістки без зміщення, які за висновком експерта кваліфікуються в своїй сукупності як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

17 червня 2025 року між потерпілим в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод, зокрема : угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника та така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_7 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в загальній частині цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 17 червня 2025 року між потерпілим та підозрюваним і призначення узгодженої в угоді сторонами міри покарання.

При призначенні узгодженого сторонами покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває в зареєстрованому шлюбі, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

В силу вимог ст.174 КПК України в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, оскільки судом прийнято рішення по суті, а тому слід скасувати арешт на речові докази .

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні у загальному розмірі 8022,60 грн.

Керуючись ст.ст. 314, 394, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 17 червня 2025 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, і призначити узгоджене в угоді сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.04.2025 скасувати.

Речові докази:

автомобіль «Peugeot Expert 222 1,9D», номерний знак НОМЕР_1 , 1996 року випуску, білого кольору, власником якого є ОСОБА_7 повернути власнику,

відомості про речові докази та дані про особу, які надані прокурором зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз від 28.04.2025 № СЕ-19/117-25/8291-ІТ та від 21.04.2025 № СЕ-19/117-25/8292-ІТ у загальному розмірі 8 022 (вісім тисяч двадцять дві) грн. 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1