Провадження № 1-кп/932/900/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000060 від 05.11.2024 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001182 від 18.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який освіти не має, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 05.03.2018 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 13.01.2021 Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці;

- 22.04.2021 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 07.07.2021 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців. 21.11.2023 умовно-достроково звільнений, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 24 дні;

- 21.11.2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2021, остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, у період умовно дострокового звільнення, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисні, корисливі злочини проти власності, поєднані з проникненням у сховище, вчинені у період воєнного стану, за наступних обставин.

22.10.2024 ОСОБА_5 близько 12 год 05 перебував на перехресті вул. Володимира Мономаха та вул. Королеви Єлизавети ІІ у м. Дніпро, де побачив припаркований вантажний автомобіль Mercedes-Benz 814D д.н.з. НОМЕР_1 при цьому достовірно знаючи, що на всій території України з 24.02.2022 указом Президента України №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке перебувало всередині кабіни вказаного автомобіля, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану ОСОБА_5 22.10.2024 у період часу з 12 год 07 хв по 12 год 08 хв, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до вантажного автомобіля Mercedes-Benz 814D д.н.з. НОМЕР_1 та відчинивши праві пасажирські двері, проник всередину кабіни вказаного вантажного автомобіля.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел ОСОБА_5 , перебуваючи всередині кабіни вантажного автомобіля Mercedes-Benz 814D скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, повторно, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 відволікся, 22.10.2024 у період часу з 12 год 07 хв по 12 год 08 хв викрав з салону вищезазначеного автомобіля мобільний телефон Iphone 7 32 Gb black, який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 4 480 грн.

Після чого ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відтак, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану.

Окрім цього, ОСОБА_5 04.09.2024 близько о 10 год 15 хв перебував біля ТРЦ «Мост Сіті», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети ІІ, буд. 2, де побачив припаркований вантажний автомобіль Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому достовірно знаючи, що що на всій території України з 24.02.2022 указом Президента України №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке перебувало всередині кабіни вказаного автомобіля, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану ОСОБА_5 04.09.2024 у період часу з 10 год 30 хв по 10 год 45 хв, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до автомобіля Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 та відчинивши праві пасажирські двері проник всередину кабіни вказаного вантажного автомобіля.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел ОСОБА_5 , перебуваючи всередині кабіни вантажного автомобіля Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, повторно, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 відволікся, 04.09.2024 у період часу з 10 год 30 хв по 10 год 45 хв, викрав з салону вищезазначеного автомобіля мобільний телефон Iphone моделі 12 Pro MAX, об`ємом пам`яті 256 Gb,у корпусі Graphite, який належить потерпілому ОСОБА_7 чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 20 568 грн 67 коп.

Після чого ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Відтак, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану.

Обвинувачений у судовому засіданні провину визнав у повному обсязі щодо інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України, будь-які пояснення з приводу вказаних злочинів надавати суду відмовився.

У матеріалах кримінального провадження наявні заяви від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до яких останні просили проводити судовий розгляд кримінального провадження за їхньої відсутності, зазначивши, що показань у суді давати не бажають, не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, просять призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав у повному обсязі свою вину та не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове засідання у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням того, що обвинувачений відмовився від дачі показань, обмежившись дослідженням письмових доказів, що стосуються витрат на проведення експертизи, та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлені ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до положень ст. 65 Кримінального кодексу України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 умисних кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Відтак суд враховує, що ОСОБА_5 раніше багаторазово судимий за злочини проти власності, вчинив зазначені кримінальні правопорушення протягом умовно-дострокового звільнення від покарання, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, схильність до злочинної діяльності і абсолютне небажання ставати на шлях виправлення.

У постанові від 19.07.2018 (справа №755/6254/17) Верховний Суд зазначив, що неготовність до самокерованої правослухняної поведінки виключає призначення покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Суд враховує, що після постановлення вироку Жовтневим районний судом м. Дніпропетровська від 21.11.2024 цим вироком встановлено, що ОСОБА_5 винен ще і в інших кримінальних правопорушеннях, вчинених ним 22.10.2024 та 04.09.2024, тобто до постановлення вироку Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 21.11.2024.

Тому, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2024 року покарання, більш суворим покаранням, призначеного цим вироком, слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Зарахувати строк відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України суд не знаходить, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, однак він на шлях виправлення не став і вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності, враховуючи кількість епізодів злочинної діяльності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання не можливе.

Суд не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України у зв`язку з відсутністю кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

На думку суду, саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, та відповідатиме ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення.

Цивільні позови відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Витратити на залучення експертів у зв`язку із проведенням судових товарознавчих експертиз та судової комп`ютерно-технічної експертизи, які відповідно до ст. 122, 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.100, 124, 349, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2024, більш суворим покаранням, призначеного цим вироком, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_5 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2024 року.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеоматеріалами з технічних засобів для відео фіксації, стосовно обставин подій, що мали місце 22.10.2024 у період часу з 12 год 05 хв до 12 год 10 хв, на перехресті вул. Володимира Мономаха та вул. Королеви Єлизавети ІІ у м. Дніпро залишити в матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск з відеоматеріалами з технічних засобів для відео фіксації, стосовно обставин подій, що мали місце біля ТРЦ «Мост Сіті Центр» за адресою: м. Дніпро, вул. Королеви Єлизавети ІІ (колишня Глінки) буд. 2, у період часу з 10 год 35 хв по 10 год 50 хв 04.09.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон Iphone, який знаходиться в сейф-пакеті Експертної служби МВС з номером 5601683 повернути за належністю потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судових експертиз:

- 320 грн 00 коп за проведення судово-товарознавчої експертизи № 5091/24 від 08.11.2024;

- 1591 грн 80 коп за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/113-24/5332-ТВ від 25.09.2024;

- 3183 грн 60 коп за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/104-24/42315-КТ від 21.11.2024.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та надсилається захиснику та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1