ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1011/25 Справа № 176/1552/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам?янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000372 від 11.12.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000372 від 11.12.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 скасувати. Постановити нову ухвалу про застосування до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком у межах досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що оскаржена ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а викладені у клопотанні слідчого ризики є реально існуючими. Зауважує, що на підтвердження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливості вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, до клопотання надано дані про те, що підозрюваний є військовослужбовцем ЗСУ, самовільно залишив військову частину, є незаконно відсутнім на службі, та останньому припинено виплату грошового забезпечення. Підозрюваний офіційно не отримує заробітну плату, не має постійного джерела доходу для існування, тому може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою збагачення, що свідчить про те, що він не зможе виконувати обов`язки, покладені на нього, не будучи ізольованим від суспільства. Тому доцільним вважає застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зазначає, що наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілу у цьому кримінальному провадженні та на свідків, існування даного ризику обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 знає де мешкають свідки та потерпілий, та може впливати на них з метою схилення потерпілої та свідків до зміни свідчень під час досудового розслідування або судового розгляду.

Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України та виконання підозрюваних, покладених на нього обов`язків.

Позиції сторін в суді :

Прокурор в судовому засіданні просив його апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених у ній.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, ухвалу слідчого судді суду 1-ї інстанції просили залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Висновки суду:

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням ВП № 5 Кам?янського РУП ГУНП в Дніпропетровькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 11.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

28 квітня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що, за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому клопотанні обставин, він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на період воєнного стану військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді кулеметника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти у військовому званні «Солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 25.10.2023 року не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, з метою ухилитись від військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокувалася поблизу АДРЕСА_1 , та направився до місця свого проживання, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 не приймав, до моменту самостійного прибуття 18.04.2025 року до ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого у місті Жовті Води, вул. Горького, 12. Таким чином, дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у самовільному залишенні військової частини, або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану, фактичними даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 410 від 26.09.2023 року, що сукупно з даними протоколів допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та актом службового розслідування №5278, №298/23 від 21.11.2023 року, викривають ОСОБА_8 у поставленому йому за вину злочині. Крім того, сам підозрюваний не заперечує, що він самовільно залишив місце проходження військової служби.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя зробив правильний висновок про те, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій.

Відповідно до приписів ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді місцевого суду, що слідчим, прокурором а ні до клопотання, ні в судовому засіданні, як в 1-й інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не надано доказів на підтвердження заявлених ними ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею вірно встановлено, що зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що підозрюваний самовільно залишив військову частину 25.10.2023 року та самостійно 18.04.2025 року прибув до ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і заявив про себе. Також обставини самостійного повернення та прибуття до слідчого викладені у протоколі допиту підозрюваного 28.04.2025 та об`єктивно підтверджуються письмовими поясненнями, наданими ОСОБА_8 слідчому 18.04.2025 з зазначенням місця проживання, АДРЕСА_2 . Проте, з 25 жовтня 2023 року жодних повісток ОСОБА_8 не надсилалося, інших слідчих дій за участі ОСОБА_8 органом досудового розслідування протягом 1 року 6 місяців не проводилося, а останній з часу самовільного залишення військової частини постійно проживав за місцем реєстрації, а потім по АДРЕСА_2 , і жодних доказів переховування від органів досудового розслідування ні слідчим, ні прокурором суду не надано. Крім того, ОСОБА_8 з`являється по викликам слідчого та суду. Фактів ухилення від явки по повісткам прокурором не наведено. ОСОБА_8 має постійне місце проживання. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не було надано фактичних даних, які би вказували на реальність існування ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Обґрунтування слідчим, прокурором існування ризику переховування лише тяжкістю покарання, яке може бути призначене, в разі засудження ОСОБА_8 за ч.5 ст.407 КК України, суд вважає формальним та недостанім при відсутності підтвердження існування інших ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України.

Слідчим суддею обґрунтовано визнано недоведеність ризику вчинення підозрюваним іншого військового злочину, такого як самовільне залишення військової частини, дезертирство чи ухилення від військової служби шляхом самокалічення, оскільки за наявності незавершеного кримінального провадження, останній не може продовжити військову службу. ОСОБА_8 повідомив, що він офіційно не працює, оскільки у м. Жовті Води, яке наближено до лінії бойових дій, важко знайти роботу на підприємстві. Але він надає послуги громадянам, оплата за які є матеріальним джерелом його існування. Підозрюваний раніше не судимий, даних про те, що з моменту самовільного залишення місця служби він вчинив будь-яке правопорушення, суду не надано. А тому колегія суддів не вважає доведеним наявність реального ризику вчинення ОСОБА_8 інших правопорушень.

Як вже зазначено, підозрюваний ОСОБА_8 до слідчого та як під час розгляду клопотання в суді 1-ї інстанції, так і під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді, з`являвся за першим викликом. Тому апеляційні доводи прокурора щодо неможливості забезпечення належної поведінки підозрюваного без застосування найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою, колегія суддів апеляційної інстанції вважає недоведеним.

Твердження прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виявляється в тому, що ОСОБА_8 відоме місце мешкання потерпілого, у зв`язку з чим підозрюваний може вплинути на нього, є необґрунтованим. Склад інкримінованого ОСОБА_8 злочину передбачає, що його об`єктом є установлений порядок проходження військової служби, який зобов`язує військовослужбовців строкової служби постійно перебувати в розташуванні військової частини чи місця служби, а офіцерів, прапорщиків, військовослужбовців за контрактом - у службовий час і не залишати їх без дозволу відповідного начальника. Тож, даний склад кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_8 , не передбачає завдання шкоди фізичній особі. А від так потерпілого в цьому провадженні немає і бути не може, тому і доводи сторони обвинувачення в цій частині є необґрунтованими.

З наданих матеріалів вбачається, що крім показань свідків, факт самовільного залишення ОСОБА_8 місця проходження служби підтверджується документами щодо проходження військової служби підозрюваним, даними службового розслідування, не заперечується самим ОСОБА_8 . Тому колегія суддів вважає, що вказаний прокурором ризик можливого впливу підозрюваного на свідків з метою уникнення відповідальності за скоєне, теж ні є реальним, таким що має будь-яке підтвердження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в ході судового розгляду не було доведено наявність ризиків, які би могли бути підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою.

Правових підстав для скасування ухвали слідчого судді першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №5 Кам?янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000372 від 11.12.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4