У Х В А Л А

09.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Богунського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області про приведення вироків суду відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Богунського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області звернувся в суд із поданням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду подання повідомлена належним чином про що свідчить рекомендоване поштове відправлення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення подання про звільнення засудженої ОСОБА_4 , у зв`язку з декриміналізацією вчиненого нею діяння за одним епізодом.

Захисник в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за епізодом від 26.03.2023.

З`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 21.02.2024 ОСОБА_4 , засуджена за ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

За цим вироком ОСОБА_4 , вчинила два епізоди шахрайства 26.03.2023 на суму 1000 грн., 09.06.2023 на суму 4300 грн., один з яких за 26.03.2023 на момент вчинення правопорушення не перевищував 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн.) на день вчинення крадіжок, а тому не є кримінально караним діянням.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 року становили 2684 грн.

Відповідно, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Отже враховуючи, що ОСОБА_4 , згідно вироку Богунського районного суду міста Житомира від 21.02.2024 здійснила один епізод 26.03.2023 шахрайства на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння, тобто вчинене нею діяння - шахрайство (ст. 190 КК України), відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караною на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженої ОСОБА_4 від призначеного покарання за частиною 1 статті 190 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України та виключення з мотивувальної та резолютивної частини вироку від 21.02.2024 посилання на ст. 70 КК України.

Натомість в іншій частині за епізодом 09.06.2023, вирок Богунського районного суду м. Житомира від 21.02.2024 не підлягає декриміналізації. Однак враховуючи декриміналізацію першого епізоду 26.03.2023 з вироку суду виключається повторність, а ОСОБА_4 , слід вважати такою, що засуджена за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненою від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Богунського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області задовольнити.

Привести вирок Богунського районного суду міста Житомира від 21.02.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного їй вироком Богунського районного суду міста Житомира від 21.02.2024 за епізодом, вчиненими 26.03.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

В іншій частині, за епізодом 09.06.2023 ОСОБА_4 слід вважати такою, що засуджена вироком Богунського районного суду м. Житомира від 21.02.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України підлягає звільненню від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1