Справа 522/5021/25
Провадження 1-кп/522/2114/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 21.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білий Потік Чортківського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4221-IX від 05.02.2025 продовжено із 08.02.2025 строком на 90 діб, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 14.02.2025 близько 22:30 год, ОСОБА_6 перебуваючи в клубі «Liberton», що за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 60, будучи очевидцем того як потерпілий ОСОБА_8 залишив на барній стійці власний мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Мах» у корпусі фіолетового кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із карткою мобільного оператора Водафон НОМЕР_3 та реалізуючи раптово виниклий корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що його дії непомітні для оточуючих, таємно викрав із барної стійки вищевказаний мобільний телефон, після чого покинув місце скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 30200 грн.

Отже, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його виним та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, враховуючи пом`якшуючу обставину - щире каяття, особистість обвинуваченого, застосувати положення ст. 75 КК України, встановивши 2 роки іспитового строку. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати. Стягнути судові витрати з обвинуваченого та речовий доказ залишити потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Водночас в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі. Суд, враховуючи думки сторін кримінального провадження, які не наполягали на обов`язковій участі потерпілого в судовому розгляді, вважав за можливе провести судовий розгляд без участі потерпілого ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, засуджуючи свою протиправну поведінку, розуміючи помилковість свого вчинкку, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і обвинувачений їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що перебував в клубі, відпочивав з друзями. Коли заклад почав закриватися звернув увагу на барну стійку і побачив там телефон. Потім усіх почали виганяти с закладу і він схопив цей телефон, сховав в куртку і швидко вибіг з клубу. На ранок не розумів як вчинити з телефоном і пізніше вже прийшла поліція.

Показання обвинуваченого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорювались, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження (надані показання обвинуваченим), за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують його особу, та письмових доказів щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, та призначити покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України поняття «особа винного».

Відповідно до ст.ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути пропорційне характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно досліджених характеризуючи даних, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, працює. Крім того, згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній та виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд враховує обставини, які згідно з ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, а саме: щире каяття.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

З урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, відношення до вчиненого, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_6 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його застосування суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне в порядку ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», які становлять 424 грн. 08 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави. (Звіт № 522 )

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Мах» у корпусі фіолетового кольору на 256 Гб, 2022р.в. ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 - залишити у власника.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Роз`яснити ОСОБА_6 що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», які становлять 424 (чотириста двадцять чотири) грн. 08 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Мах» у корпусі фіолетового кольору на 256 Гб, 2022р.в. ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 - залишити у власника ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1