Справа № 276/532/25
Провадження по справі№ 1-кп/276/80/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року с-ще Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Хорошівського районного суду кримінальне провадження № 0000014 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Усолуси Ємільчинського району Житомирської області, проживаюча по АДРЕСА_1 , громадянка України, заміжня, освіта середня спеціальна, офіційно не працює, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

23.02.2025 близько 10 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 , керувала автомобілем марки TOYOTA SOLARA, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухалася ним по автомобільній дорозі «Бараші-Хорошів-Топорище» в напрямку селища Хорошів Житомирського району Житомирської області.

У вказаний день та час, проїжджаючи ділянку автомобільної дороги поблизу с. Вишняківка Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_4 , порушуючи вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, не врахувала дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустила виїзд за межі дороги в правий кювет, з подальшим зіткненням із деревом, після чого автомобіль припинив рух та перекинувся на дах.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці голови, більше зліва, в ділянці лівого кута рота, синців в наволочних ділянках зліва та справа, саден на лівій половині обличчя від нижньої щелепи до волосистої частини, крововиливів в м`які тканини голови в лівій скронево-тім`яній ділянці, лінійного перелому кісток основи та склепіння черепу, дифузного субарахноїдального крововиливу, субдурального крововиливу зліва до 40 см.куб., забоїв мозку, крові в шлуночках мозку, синців на тильній поверхні кистей справа та зліва, на передній поверхні живота зліва, на передній поверхні правої гомілки, непрямих переломів грудини в 5-му міжребер`ї та 2-5 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, повних поперечних переломів обох ключиць, від яких загинула на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, перебуває у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками спричиненням смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_7 , ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, підтвердила викладені в обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, зазначила, що дійсно 23 лютого 2025 року керувала власним автомобілем марки TOYOTA SOLARA, рухалась із с. Усолуси до м. Кива зі швидкістю близько 40 км/год. Проїхавши с. Вишняківка на одному з поворотів на проїзній частині був обледенілий горбочок, наїхавши на який машину підкинуло та винесло на узбіччя, після чого машина перекинулася. Обвинувачена та пасажир, які були на передньому сидінні автомобіля та були пристебнуті зазнали незначних ушкоджень, а її сестра, яка перебувала на задньому пасажирському сидінні, яка можливо не була пристебнута паском безпеки, вилетіла через вікно автомобіля та зазнала тяжких тілесних ушкоджень, від яких загинула на місці пригоди. Обвинувачена зазначила, що вона на місці пригоди намагалася надати першу медичну допомогу ОСОБА_7 , проте це не дало результату. Обвинувачена у вчиненому щиро розкаюється, зазначила що має право керування транспортними засобами більше 7 років, до відповідальності за порушення правил дорожнього руху раніше не притягувалася. Обвинувачена просила суд не позбавляти її права керування транспортними засобами, оскільки здійснює волонтерську діяльність, зокрема, як медичний фахівець займається лікуванням військовослужбовців у зонах бойових дій, куди добирається на власному автомобілі, а також у зв`язку з тим, що її чоловік проходить військову службу безпосередньо в зоні бойових дій, змушена самостійно займатися вихованням дітей, у тому числі завозити та забирати їх зі школи.

Обвинувачена ОСОБА_4 не оспорює доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 також не оспорювали фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні також повідомив, що претензій до обвинуваченої не має, просить її суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої та стосуються процесуальних питань.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину встановленою та доведеною, і її дії кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, якпорушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_4 , яка раніше не судима, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, виховує двох неповнолітніх дітей.

Згідно з досудовою доповіддю, наданою Голосіївським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, орган пробації дійшов висновку про низький ризик небезпеки для суспільства та повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , та що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Згідно характеристик Барашівської сільської ради Звягельського району та НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони ЗСУ обвинувачена ОСОБА_4 з 2022 року активно допомагає у зборі та доставці гуманітарної допомоги для ЗСУ, в рамках відновлення батальйонів надає реабілітаційну допомогу військовослужбовцям, передає медичні засоби та засоби захисту, нагороджена грамотою від предстоятеля Православної Церкви України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченої, з урахуванням думки прокурора і потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченої та її перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає обвинуваченій покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів у виді позбавлення волі в наближених до середньої межі санкції ч.2 ст.286 КК України із застосуванням вимог ст.75 КК України та звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням і покладанням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі не в максимальних розмірах, передбачених санкцією ч.2 ст. 286 КК України та із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд виходить із того, що воно буде відповідати як особі обвинуваченої так і обставинам вчиненого кримінального правопорушення та тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, є достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що іспитовий строк, який суд вважає необхідним визначити у середніх розмірах 2 роки, дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Крім того, враховуючи обставини дорожньо-транспортної пригоди, відсутність даних про перевищення швидкості обвинуваченою чи вчинення інших умисних грубих порушень Правил дорожнього руху, тривалий досвід керування обвинуваченою транспортними засоби суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченій додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому суд враховує, що обвинувачена у зв`язку з проходженням її чоловіком військової служби фактично самостійно доглядає за своїми двома неповнолітніми дітьми, яких доставляє до навчального закладу, що в умовах постійних обстрілів м. Києва, є важливим для збереження життя і здоров`я дітей, а також у межах здійснення волонтерської діяльності надає реабілітаційні послуги військовослужбовцям, у тому числі в населених пунктах, наближених до зони бойових дій, що вказує на те, що суспільна користь від залишення за обвинуваченою права керування транспортними засобами перевищує можливий виховний ефект від позбавлення її такого права.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати, а саме: документально підтверджені витрати на залучення експертів в загальній сумі 12752,16 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.02.2025 на автомобіль марки TOYOTA SOLARA, реєстраційний номер НОМЕР_1 слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлено, тому у суду відсутні підстави для його застосування.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У ХВ А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.2 ст.286 КК України, якщо вона протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні, які становлять 12752 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривень 16 копійки, а саме:

- за проведення судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану автомобіля марки TOYOTA SOLARA, реєстраційний номер НОМЕР_1 № СЕ-19/106-25/4182-ІТ від 11.03.2025 в сумі 3183,60 грн.;

- за проведення судової автотехнічної експертизи № 128/25-25 від 26.02.2025 в сумі 6361, 20 грн.;

- за проведення судової одорологічної експертизи № СЕ-19/106-25/4735-БД від 20.03.2025 в сумі 3207, 36 грн.;

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.02.2025 на автомобіль марки TOYOTA SOLARA, реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- автомобіль марки TOYOTA SOLARA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від автомобіля марки TOYOTA SOLARA, р/ н НОМЕР_1 , який упаковано до паперового конверту № 4 - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- змив з ручки водійських дверей, який упакований до паперового конверту № 1, змив з керма автомобіля, який упакований до паперового конверту № 2; змив з ричага перемикання передач, який упаковано до паперового конверту № 3,запаховий слід із водійського сидіння, який упаковано до одорологічного пакету та опечатано пломбою NPU-3706507 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1