справа № 619/3395/25
провадження № 1-кп/619/426/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області кримінальне провадження №0000339 від 05.04.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Находка російської федерації, громадянин України, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , освіта вища, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що з 13.02.2025, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, із корисливих мотивів, зайшов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово проживають військовослужбовці підрозділу, в якому він проходить службу.

Перебуваючи всередині будинку за вищевказаною адресою та впевнившись у тому, що його подальші злочинні дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_4 скориставшись цією обстановкою, розуміючи і цілком усвідомлюючи, що його подальші дії ніким помічені не будуть, зайшов до однієї з кімнат будинку, побачив на стіні сумку піщаного кольору, відкривши яку, останній виявив банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , військовий квиток, та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, на викрадення особистих речей та документів ОСОБА_5 , з корисливого мотиву. Реалізуючи прямий умисел, направлений на викрадення банківської картки АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , військового квитку, та паспорту громадянина України, впевнившись в тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину з викраденим майном.

Крім того, встановлено, що на підставі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 82 від 20.03.2024, солдата ОСОБА_4 поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 .

Проходячи військову службу на вказаній посаді, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення.

Зокрема, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 17.02.2025 о 12 год. 39 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, буд. 2, використавши банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами, що знаходились на банківській карті АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , відкритої на користь ОСОБА_5 , шляхом зняття готівкових коштів з використанням банківської пластикової картки, шляхом фінансової операції (зняття готівкових коштів) заволодів грошовими коштами в сумі 5600 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 22.02.2025 о 10 год. 15 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, буд. 2, використавши банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами, що знаходились на банківській карті АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , відкритої на користь ОСОБА_5 , шляхом зняття готівкових коштів з використанням банківської пластикової картки, шляхом фінансової операції (зняття готівкових коштів) заволодів грошовими коштами в сумі 10000 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 23.02.2025 о 14 год. 42 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, буд. 2, використавши банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами, що знаходились на банківській карті АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , відкритої на користь ОСОБА_5 , шляхом зняття готівкових коштів з використанням банківської пластикової картки, шляхом фінансової операції (зняття готівкових коштів) заволодів грошовими коштами в сумі 10000 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 24.02.2025 о 12 год. 41 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, буд. 2, використавши банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами, що знаходились на банківській карті АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , відкритої на користь ОСОБА_5 , шляхом зняття готівкових коштів з використанням банківської пластикової картки, шляхом фінансової операції (зняття готівкових коштів) заволодів грошовими коштами в сумі 10000 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також встановлено, що ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 24.02.2025 о 14 год. 38 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будівлі за адресою: м. Харків, вул. О. Яроша, буд. 23, де розташоване Харківське відділення ПТ «Ломбард-скарбниця №107», маючи злочинний умисел на викрадення чужого майна, а саме заволодіння грошовими коштами з банківської картки АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , шляхом оплати за товари в ломбарді, обрав з представленого товару мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi 13» загальною вартістю 5143 гривні 80 копійок, та використавши раніше викрадену картку ОСОБА_5 , здійснив оплату за обраний товар, тим самим незаконно та таємно заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 01.03.2025 о 19 год. 25 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, буд. 2, використавши банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами, що знаходились на банківській карті АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , відкритої на користь ОСОБА_5 , шляхом зняття готівкових коштів з використанням банківської пластикової картки, шляхом фінансової операції (зняття готівкових коштів) заволодів грошовими коштами в сумі 10000 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 03.03.2025 в період часу з 08 год. 20 хв по 08 год. 22 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Харків, пров. Донецький, буд. 18, використавши банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами, що знаходились на банківській карті АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , відкритої на користь ОСОБА_5 , шляхом зняття готівкових коштів з використанням банківської пластикової картки, шляхом фінансової операції (зняття готівкових коштів) заволодів грошовими коштами в сумі 10000 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 15.03.2025 о 07 год. 08 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату «ATMB4717» АТ «Східно-Український БАНК «ГРАНТ», розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Пересічне, вул. Захисників, 5, використавши пластикову банківську картку, належну ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами, що знаходились на банківській карті АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , відкритої на користь ОСОБА_5 , шляхом зняття готівкових коштів заволодів грошовими коштами в сумі 5000 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 16.03.2025 о 19 год. 28 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, буд. 2, використавши банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами, що знаходились на банківській карті АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , відкритої на користь ОСОБА_5 , шляхом зняття готівкових коштів з використанням банківської пластикової картки, шляхом фінансової операції (зняття готівкових коштів) заволодів грошовими коштами в сумі 10000 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 17.03.2025 о 15 год. 53 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, буд. 1-А, використавши банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами, що знаходились на банківській карті АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , відкритої на користь ОСОБА_5 , шляхом зняття готівкових коштів з використанням банківської пластикової картки, шляхом фінансової операції (зняття готівкових коштів) заволодів грошовими коштами в сумі 6100 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що банківська картка АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , яку він викрав раніше, з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить потерпілому ОСОБА_5 , вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Так, 28.03.2025 о 16 год. 29 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 96, використавши банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами, що знаходились на банківській карті АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , відкритої на користь ОСОБА_5 , шляхом зняття готівкових коштів з використанням банківської пластикової картки, шляхом фінансової операції (зняття готівкових коштів) заволодів грошовими коштами в сумі 10000 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 91 843 грн. 80 коп.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом, а також ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану та у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду № 8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким злочином, але тяжкі наслідки не настали, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 установлено, що він є таким, що не має судимості, являється військовослужбовцем, за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони, до виконання своїх службових обов`язків відноситься відповідально, поставлені завдання виконує, не схильний до вживання спиртних напоїв та наркотичних речовин , користується повагою серед товаришів по службі , спроможній критично оцінювати свою діяльність , має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (номер свідоцтва про народження НОМЕР_4 виданого 17.03.2015 року)

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за правилами ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України та ч.3 ст.357 КК України.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Касаційний суд неодноразово звертав увагу, що підставою звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, на основі ст. 75 КК України, є переконання суду, викладене у мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду має ґрунтуватися на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення вироку, зокрема на відомостях про вчинений особою злочин, посткримінальну поведінку та її характеристику, спосіб життя, соціальні зв`язки тощо. Важливе значення для застосування звільнення від відбування покарання мають дані, які характеризують особу винного, а саме: його поведінка до, в момент та після вчинення кримінального правопорушення, його соціально-демографічні властивості та соціально-психологічна характеристика. Лише проаналізувавши всі зазначені обставини, суд може дійти висновку про наявність підстав для звільнення особи від відбування покарання, через те, що її виправлення можливе без реального відбування призначеного покарання.

Більше того, як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх рішеннях у кримінальному праві виправлення засудженого є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення. Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального.

Суд враховує, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, будь-яких порушень порядку в судових засіданнях не допускав, протягом здійснення кримінального провадження процесуальна позиція обвинуваченого залишалася незмінною - він негативно ставиться до вчиненого ним діяння, висловлює осуд своєї поведінки, має намір відшкодувати завдану потерпілому шкоду, проходить військову службу і здійснює захист суверенітету та територіальної цілісності України, що у своїй сукупності безумовно вказує на усвідомлення обвинуваченим протиправного характеру вчиненого ним діяння, тому дійшов висновку, що перевиховання та виправлення засудженого можливе без його ізоляції від суспільства.

Водночас, беручи до уваги наведене, суд зауважує, що вид і міра призначеного ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України є домірними вчиненому злочину й перебуває у справедливому співвідношенні з тяжкістю кримінального правопорушення, обставинами його скоєння та особою обвинуваченого, отже, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період випробувального терміну суд покладає на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які вважає необхідними та достатніми для його виправлення.

Частиною 4 ст. 76 КПК України визначено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Аналогічну за змістом норму містить ч. 1 ст. 163 КВК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на посаді стрільця-помічника гранатометника протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 , тобто є військовослужбовцем, то контроль за його поведінкою на період проходження військової служби здійснює командир військової частини.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальних витрат немає.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (командира військової частини);

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації (командира військової частини)про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (командира військової частини).

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Речові докази:

- 3 CD-R диски, опечатані в паперові конверти з печаткою №77 ВП № 3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000339 від 05.04.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; військовий квиток серії НОМЕР_6 на ім?я ОСОБА_7 ; посвідчення водія серії НОМЕР_7 на ім?я ОСОБА_5 ; банківську картку АТ «ОТП БАНК» № НОМЕР_2 , які перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 , вважати повернутими.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Повний текст вироку виготовлений та проголошений 22 липня 2025 року о 9 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1