Справа № 522/2018/25
Провадження № 1-кс/522/3866/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про здійснення приводу по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000692 від 10.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000692 від 10.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2024 до ЧЧ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від оперуповноваженого СКП ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, заволоділа квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на підставі права приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄО 12989 від 09.09.2024)

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 , на праві приватної власності належала квартира під АДРЕСА_2 , яка складається в цілому з чотирьох житлових кімнат, загальною житловою площею 99,7 кв. м. та підсобних приміщень. Загальна площа квартири № 9 (дев`ять) 193,7 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 26.04.2010 року, зареєстрованого в КП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в книзі: 196доп-98, номер запису: 2264, реєстраційний номер: 30367788.

В 2019 році до ОСОБА_5 звернулись її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які повідомили останній, що вони мають намір виїхати з дітьми на постійне місце проживання за кордон у Італію, для чого останнім було необхідно оформити Шенгенські візи та Італійські візи « ОСОБА_8 ». При цьому, останні повідомили ОСОБА_5 , що вищевказані візи видаються емігрантам, які повинні мати офіційно підтверджений дохід, який буде достатній для проживання протягом усього терміну перебування у Шенгенській зоні.

З метою підтвердження офіційного доходу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попросили ОСОБА_5 , переоформити на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартиру, яка належала мені на праві власності, а саме квартиру під АДРЕСА_2 .

12 вересня 2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклала з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрованого в реєстрі за № 441, яким подарувала ОСОБА_6 квартиру під АДРЕСА_2 , яка складається в цілому з чотирьох житлових кімнат, загальною житловою площею 99,7 кв. м. та підсобних приміщень. Загальна площа квартири № 9 (дев`ять) 193,7 кв. м.

Цього самого дня, а саме 12 вересня 2019 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрованого в реєстрі за № 443, яким мій син ОСОБА_6 подарував ОСОБА_4 квартиру під АДРЕСА_2 , яка складається в цілому з чотирьох житлових кімнат, загальною житловою площею 99,7 кв. м. та підсобних приміщень. Загальна площа квартири № 9 (дев`ять) 193,7 кв. м. Така процедура переоформлення була здійснена з метою уникнення зайвих витрат по сплати податків. Надалі, ОСОБА_4 з метою отримання офіційно підтвердженого доходу, отримала статус фізичної особи-підприємця, оформила на себе банківські рахунки в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та здала вищевказану квартиру в оренду.

Оскільки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно відмовилась повертати ОСОБА_5 , квартиру під АДРЕСА_2 , остання вирішила повертати свою квартиру у судовому порядку.

Далі, ІНФОРМАЦІЯ_7 за результатами цивільної справи №522/20603/23, 11.06.2024 року було прийнято рішення, яким визнано недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 12 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 441; визнано недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 12 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 443; визнано недійсним договір оренди квартири від 01 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . У зв`язку із чим у сторони обвинувачення, в ході проведення досудового розслідування виникла необхідність в допиті в якості свідка ОСОБА_10

25 липня 2024 року, після набрання законної сили Рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 11 червня 2024 року, на підставі зазначеного рішення суду ОСОБА_5 , було проведено державну реєстрацію права власності на вищезазначене нерухоме майно.

Не погоджуючись з вищевказаним ухваленим рішенням ІНФОРМАЦІЯ_8 представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_11 звернулась з апеляційною скаргою на дане рішення до ІНФОРМАЦІЯ_9 . Згідно з відміткою ІНФОРМАЦІЯ_9 29.07.2024 року.

Таким чином, навіть після набрання законної сили Рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 з боку ОСОБА_4 вчиняються дії на заволодіння майном ОСОБА_5 .

Окрім цього, адвокатом ОСОБА_4 вчиняються дії з метою накладення арешту на належну ОСОБА_5 квартиру, а саме ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_9 від 02 вересня 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено ОСОБА_5 вчиняти дії з відчуження нерухомого майна, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Аналогічна заява перебуває на розгляді в ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Так, з метою допиту в якості свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , останній було направлено за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , три повістки про виклики на 23.05.2025, 15.05.2025 та 12.06.2025, однак свідок на явку слідчого не з`явилась, про причини не явки не повідомила, у зв`язку із чим в сторони обвинувачення є обґрунтовані підстави вважати, що остання, систематично ігнорує виклики слідчого з метою ухилення від дачі показів у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Відповідно до ст. 133 КПК України, слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії. Слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.

Згідно з положенням п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України, свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Статтею 67 КПК України передбачено, що за злісне ухилення від явки до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду свідок несе відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України визначено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ч.1 ст. 136 КПК України).

Відповідно до ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення, зокрема, у розмірі від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора.

Разом з тим, згідно вимог ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Згідно вимог ч. 1 ст. 140 КПК України, рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Згідно вимог ч. 1 ст. 140 КПК України, привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, осіб з інвалідністю першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей з інвалідністю, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки. Привід співробітника кадрового складу розвідувального органу України під час виконання ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки в присутності офіційних представників цього органу.

З наведених положень закону вбачається, що здійснення приводу є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості провадження й полягає в накладенні цього стягнення ухвалою слідчого судді або суду на відповідного учасника кримінального провадження, в тому числі свідка, за невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків випадках та розмірах, визначених КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 146 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку про законність та обґрунтованість клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 139-143 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про здійснення приводу задовольнити.

Застосувати привід до свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , за невиконання процесуальних обов`язків свідка, передбачених КПК України, в рамках кримінального провадження № 0000692 від 10.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на 14.07.2025 о 10 год. 00 хв. до відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 101-В.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити співробітникам СКП відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

10.07.2025