Справа № 307/527/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/449/23 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, громадянина України, не одруженого, оператора автоматичних та напівавтоматичних ліній верстатів та установок ТОВ «Фабрика меблів «Династія», раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2023 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього на підставі ст. 76 КК України наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з вироком, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_5 , 16 січня 2023 року згідно військового квитка серії НОМЕР_1 був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той же день, ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи в приміщенні пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_3 пройшов військово-лікарську комісію, яка на час проведення загальної мобілізації засідає за вищевказаною адресою, на предмет визначення ступеня придатності призовників до військової служби. Так, згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 січня 2022 року, виданої відповідно до наказу МОЗ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14 серпня 2008 року ОСОБА_5 , визнано придатним до військової служби, за результатами якої підлягає призову на військову службу під час мобілізації. В подальшому ОСОБА_5 , згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 16 січня 2023 року призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 та згідно контрольного талону мобілізаційного розпорядження зарахований в команду № НОМЕР_2 , для відправки на військову службу, але у зв`язку з відтермінуванням поставок команди, 16 січня 2022 року о 16 год. 10 хв. отримав під особистий підпис повістку про обов`язок прибути 17 січня 2022 року о 08 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого призову військовозобов`язаного під час мобілізації. Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про кримінальну відповідальність, за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на зазначену в повістці дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, без поважних на те причин. ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ухилився від виконання свого конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а саме призову на військову службу під час мобілізації, тим самим порушивши вимоги ст. 65 Конституції України, положення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не маючи на це законних підстав передбачених ст. 23 цього ж Закону.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що вирок суду є незаконний і такий, що підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що в даному випадку потягло за собою невідповідність призначеного покарання. Зазначає, що призначена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст.336 КК України є занадто м`якою, так як для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення та для викорінення в його свідомості і свідомості інших громадян думки про те, що можливо безкарно вчиняти будь-які кримінальні правопорушення, доцільно застосувати більшу міру покарання. Тому просить оскаржуваний вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі, у решті вирок залишити без змін.

На адресу Закарпатського апеляційного суду 15.04.2025 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, кримінальне провадження у даній справі просив закрити.

Клопотання обґрунтовано тим, що 11.03.2024 року під час проходження військової служби в ЗСУ помер брат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.03.2024 року, серія НОМЕР_3 , місце смерті Україна, Донецька область, Покровський район, село Тоненьке). В подальшому ОСОБА_5 після отримання всіх необхідних документів звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме жінки чи чоловіки, чиї близькі родичі загинули чи пропали безвісти під час забезпечення національної безпеки і оборони .

Таким чином, підстави, які слугували для визнання ОСОБА_5 винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, відпали. Просить врахувати, що ОСОБА_5 вперше обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, який не відноситься до корупційних злочинів, і який відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 про ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та правильність кваліфікації його дій за ст. 336 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі висунутого йому обвинувачення, зазначив, що дійсно відмовився від проходження військової служби, щиро каявся у вчиненому.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила кримінальне правопорушення, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04.02.2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Як вбачається з долученої до клопотання, що 11.03.2024 року під час проходження військової служби в ЗСУ помер брат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.03.2024 року, серія НОМЕР_3 , місце смерті Україна, Донецька область, Покровський район, село Тоненьке).

Пунктом 4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно статті 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, під час проведення досудового розслідування активно сприяв встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся, негативно оцінює вчинок, на даний час має відстрочку від призову на військову службу, що свідчить про зміну обстановки через що обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а тому колегія суддів дійшла висновку, що вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність.

У результаті таких змін, на думку колегії суддів, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу.

Згідно п. 1 ч .2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1 та 4 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , оскільки наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, згідно ст. 48 КК України. Відтак, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.336 КК України - скасувати.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст.48 КК України внаслідок зміни обстановки.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді