Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/969/18
Провадження № 1-кп/553/4/2025
У Х В А Л А

Іменем України

11.06.2025м. Полтава

Подільській районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 26.04.2015, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Полтави, освіта середня, заміжня, не працююча, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Подільського районного суд міста Полтави знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за таких обставин.

25.04.2015 року, близько 16 год. 50 хв. по вул.А.Кукоби від перехрестя вул. Небесної Сотні в напрямку вул. Панянка в м. Полтаві, рухався автомобіль «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , яка керуючи вказаним автомобілем зупинилася біля правого краю проїзної частини у напрямку свого руху напроти будинку №12.

Після зупинки, перебуваючи за кермом на місці водія та маючи намір вийти з салону автомобіля, ОСОБА_6 відчинила передні ліві двері автомобіля, не впевнившись у безпеці, а саме в тому, що це не створює перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, та побачила як ОСОБА_7 на велосипеді «Pride», який їхав у попутному напрямку, скоїв наїзд на торець дверей її автомобіля.

У результаті даної пригоди велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, лінійного перелому скроне-тямяної кістки справа з переходом на основу черепа з розвитком післятравматичного субарахноїдального крововиливу, посттравматичної нейропатії правого лицьового нерву, двобічної рефлекторно-пірамідної недостатності, правобічного глибокого прозопарезу, гострої правобічної кондуктивної приглуховатості та правобічного післятравматичного отиту; гіперпігментації шкіри чола з права і верхньої та нижньої правих кінцівок, є наслідком загоєння саден шкіри, які утворилися від дії тупого предмету та можливо в строк та за обставин вказаної пригоди, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1130 від 07.08.2016 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновків судово - автотехнічних експертиз №252 від 17.09.2015, №756/757 від 29.11.2016, № 608/609 від 13.07.2017 та № 21536 від 03.01.2018, є порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 15.13 Правил дорожнього руху України, а саме: 15.13 Забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, що виразилося в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Під час судового засідання у вказаному кримінальному провадженні обвинувачена ОСОБА_6 звернулася до суду із письмовим клопотанням, в якому просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання зазначила, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, 25.04.2015 року, що відноситься до тяжкого злочин строк давності якого становить 10 років. Зазначила, що з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 10 років, тому у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ч.1 ст. 49 КК України.

Просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Захисник ОСОБА_5 , клопотання своєї підзахисної підтримав, просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 , надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд у справи у його відсутність. До обвинуваченої ОСОБА_6 претензій не має.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 при вирішенні питання щодо клопотання обвинуваченої поклався на розсуд суду.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України, оскільки дійсно на день розгляду справи минув встановлений законом строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов до такого висновку.

За змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до обвинувального акту, який надійшов до суду 15.05.2018 року, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке мало місце 25.04.2015 року, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, відносяться до тяжкого злочину.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п.4, ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише такий сплив відповідного строку давності, який закінчився до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості. Таким чином строк давності продовжує спливати і в період досудового розслідування, і протягом судового розгляду кримінального провадження, і навіть після оголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх сплив. Отже, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, у якій стадії кримінального процесу знаходиться кримінальне провадження щодо цієї особи.

Отже суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження, як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Даних про те, що в зазначені строки ОСОБА_6 , умисно ухилялася від слідства чи суду матеріали кримінальних проваджень не містять.

Враховуючи, що з моменту вчинення вказаного кримінального правопорушення минули диференційовані у п.4, ч.1 ст.49 КК України строки притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та з огляду на викладене, враховуючи обмеження строкiв строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, що вчинила злочин, за відсутності обставин, що є перешкодою для застосування положень ст. 49 КК України, наявністю обставин, що підтверджують закінчення строків давності за раніше вчинений злочин, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підлягає задоволенню, а тому суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_6 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.4, ч.1 ст.49 КК України та закрити щодо неї кримінальне провадження.

Обвинуваченій ОСОБА_6 , судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак ОСОБА_6 , наполягала на закритті даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

При вирішення питання про закриття справи суд не вправі вирішувати питання про винність особи, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Відносно заявленого прокурором цивільного позову в інтересах Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації до обвинуваченої ОСОБА_6 , про відшкодування вартості витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_6 , про стягнення коштів на лікування, майнової та моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільні позови не підлягають розгляду у випадках закриття кримінального провадження як під час досудового розслідування, так і під час розгляду в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачу його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_6 , від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені прокурором та потерпілим цивільні позови необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України, не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Щодо питання про розподіл процесуальних витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Частиною 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Як вбачається з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 по справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З огляду на викладене процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 8809,58грн., необхідно віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 100, 284, 285-288, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про її звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п.4 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п.4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 26.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільні позови прокурора та потерпілого - залишити без розгляду.

Роз`яснити прокурору та потерпілому право пред`явити цивільні позови у порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 8809,58 грн. - віднести на рахунок держави.

Речові докази: документи, які визнані речовими доказами та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Подільській районний суд міста Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1