Справа № 171/543/25
Провадження № 1-кп/177/149/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025

Криворізький районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши увідкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання прокурора ОСОБА_2 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 000006 від 07.01.2025 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказана кримінальне провадження.

Під час судового засідання прокурором ОСОБА_2 подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за ч. 1 ст. 263,ч. 4 ст. 296 КК України, санкцією яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Наявність підозри обґрунтовується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, до ОСОБА_3 під час досудового розслідування застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Разом із тим, судовий розгляд триває, а ризики, що стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, тому, із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, прокурор просив продовжити строк застосування тримання під вартою ще на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав та просив його задовольнити з підстав та мотивів, що наведені в ньому.

Потерпілий ОСОБА_6 правом участі у судовому засіданні не скористався.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора як необґрунтованого та безпідставного, вказуючи на недоведеність ризиків. Вважали за необхідне змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження під час його вирішення, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025, до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2025, зі строком до 22.06.2025. Отже, строк застосування запобіжного заходу спливає, однак закінчити розгляд справи до визначеного строку неможливо з об`єктивних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам, визначеним частиною 1 цієї статті, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про запобіжний захід, окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на тому, що ризики, визначені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не відпали та продовжують існувати.

На існування таких ризиків вказує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень, за кожне з яких передбачено покарання, виключно у виді позбавлення волі до семи років. ОСОБА_3 до затримання проходив військову службу, є фізично здоровим, утриманців не має, що вказує на відсутність сталих соціальних зв`язків та, у сукупності, свідчить про можливість останнього переховуватися від суду, а також вчинити нові злочини. На даний час, з об`єктивних причин, всі свідки та потерпілий у судовому засіданні не допитані, у зв`язку з чим, обвинувачений може впливати на вказаних учасників.

Суд враховує також позицію викладену ЄСПЛ у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 та «Волосюк проти України» від 12.03.2013, відповідно до якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою, про що також зазначено Верховним Судом у справах № 166/313/17, № 674/1202/19.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, утриманців, репутацію, а також тяжкість покарання, що може йому загрожувати в разі визнання винуватим, інші обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, у тому числі ризику переховування обвинуваченого від суду через усвідомлення імовірності визнання вини обвинуваченим за висунутим йому обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи наявність ризиків, визначених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість з об`єктивних причин завершити судовий розгляд, а також і те, що застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою щодо обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Із вищевказаних підстав клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт, до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 314- 317 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 000006 від 07.01.2025 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17.08.2025 включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисник про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: