УХВАЛА

25.08.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000501 від 22.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий за погодженням з процесуальним прокурором звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, в невстановлений день, час, місці, але не пізніше 22.08.2025, вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями у сфері обігу психотропних речовин.

У зв`язку із цим ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправним характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою збуту психотропних речовин для особистого збагачення, за допомогою власного мобільного телефону у месенджері «Telegram» зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про спільну участь у збуті психотропних речовин на території міста Житомира та Житомирського району, а саме у здійсненні розфасування психотропних речовин у окремі згортки (так звані «закладки») та подальшого їх розміщення у схованках на відкритій місцевості у вільно доступних місцях з метою подальшого їх збуту іншим особам, за грошову винагороду, та таким чином вступив у попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, узгоджений із невстановленою досудовим розслідуванням особою, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, ОСОБА_4 , у достовірно невстановлений час, але не пізніше ніж 22.08.2025, перебуваючи у відділенні №25 Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», яке розташоване за адресою м. Житомир, вул. Перемоги, 53, незаконно повторно придбав (шляхом отримання поштового відправлення) особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатинон) вагою не менше ніж 0,5171 г, з метою подальшого збуту, та таким чином розпочав незаконно зберігати вказану психотропну речовину.

В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , розфасував надіслану йому особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС (4- метилметкатинон), на менші частини та помістив їх до згортків з ізоленти, підготувавши їх до розміщення у схованках у вільно доступних місцях.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу 22.08.2025 ОСОБА_4 близько 16 години 30 хвилин, прибув до лісосмуги поблизу Громадської організації «Садівницьке товариство «Соколовське» неподалік с.Іванівка Житомирського району Житомирської області, де зберігаючи при собі згортки з ізоленти із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС (4- метилметкатинон), розпочав їх розкладати по сховкам.

В подальшому цього ж дня та у цьому ж місці близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_4 , був зупинений працівниками відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області, та в ході спілкування з останніми вказав, що має при собі психотропну речовину, та в подальшому цього ж дня в період часу з 19 години 35 хвилини по 21 годину 15 хвилин працівниками відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області під час затримання в порядку ст. 208 КПК України та проведення особистого обшуку ОСОБА_4 у останнього було виявлено та вилучено 72 згортки з порошкоподібними та кристалічними речовинами, серед яких один згорток із психотропною речовиною 4-ММС (4?метилметкатинон) масою 0,5171 грама, яка згідно списку №2 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

22.08.2025 в період часу з 22.00. годин по 22.40 годин під час проведення огляду місця події на відкритій лісовій місцевості біля СТ «Соколовське» с.Іванівка Житомирського району в грунті за координатами : 50.2954173, 28.6347357 та 50.2955403, 20.6348041 було виявлено та вилучено 2 згортки з порошкоподібною в якості речового доказу.

22.08.2025 вищевказані предмети постановою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки останні відповідають ознакам речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України, а саме - є предметом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально-протиправним шляхом.

В судове засідання слідчий не з`явився, в прохальній частині клопотання просить проводити розгляд справи без участі, просив його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке старший слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на 2 згортки з порошкоподібною речовиною, які були виявлені та вилучені 22.08.2025 в період часу з 22.00. годин по 22.40 годин під час проведення огляду місця події на відкритій лісовій місцевості біля СТ «Соколовське» с. Іванівка Житомирського району в грунті за координатами : 50.2954173, 28.6347357 та 50.2955403, 20.6348041.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника та третіх осіб можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1