Провадження № 1-кс/947/8764/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , під час розгляду клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000473 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області 10.04.2025 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000473 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Обставини вчинення кримінального правопорушення викладені слідчим у клопотанні письмово.

Також, слідчий у клопотанні зазначає, що на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, 12.06.2025 року, в період часу з 13:44 по 15:27 проведено обшук автомобільного засобу BMW X6 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , власником автомобіля є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено:

1. оригінал видаткової накладної №ПМНФ-002012 від 28.05.2025 року, постачальник «ПАРАМЕДИК», покупець « ОСОБА_6 ІПН НОМЕР_3 » із переліком товару (12 найменувань) на загальну суму 80000 гривень;

2. мобільний телефон Айфон 14 про з сім-карткою НОМЕР_4 ;

3. автомобільний засіб BMW X6 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 із ключами, який поміщено на штраф-майданчик.

Надалі, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, 12.06.2025 року, в період часу з 16:18 по 17:54 проведено обшук будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого вилучено:

1. акт приймання-передачі благодійної безоплатної допомоги від 09.08.2023 від ТОВ «ЦСП САР» до в/ч НОМЕР_5 , щодо передачі турнікетів, грілок, пластирів, голок, наборів надання ПМД на загальну суму 5363573,91 гривень;

2. ноутбук ASUS X200CA №DANOCX02719640G із зарядним пристроєм (пароль не надали).

У зв`язку із чим, 12.06.2025 року, слідчим винесено постанову та визнано вилучені вищевказані предмети речовим доказом.

Слідчий звертається з клопотанням посилаючись на те, що є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного обшуку майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Представник власника транспортного засобу ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 надав письмові заперечення на клопотання в яких зазначив, що вилучений автомобіль, мобільний телефон на ноутбук, що належать ОСОБА_5 не відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України. Зауважив, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем вищезазначеного майна, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна суттєво порушить її права, оскільки ОСОБА_5 не має жодного відношення до злочину. Звернув увагу на те, що вилучений автомобіль не містить слідів злочину та не використовувався під час його здійснення. Просив у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон Айфон 14 про з сім-карткою НОМЕР_4 ; автомобільний засіб BMW X6 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 із ключами та ноутбук ASUS X200CA №DANOCX02719640G із зарядним пристроєм - відмовити у зв`язку із недоведеністю та розглянути у його відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення представника ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке: слідчим в клопотанні не було наведено відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, вилученого під час проведення обшуку автомобіля марки BMW X6 2016 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , посилання причетності такого майна до кримінального провадження №0000473 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та, як наслідок, його відповідності критеріям, передбачених ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів.

Крім того, в даному клопотанні слідчий зазначає, що вилучені під час обшуку технічні пристрої мають доказове значення для даного злочину та мають значення для обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак останнім до клопотання не долучено документів щодо здійснення їх огляду, призначення судових комп`ютерно-технічних експертиз.

Вказані обставини унеможливлюють в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно вимог ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час наявні всі правові підстави для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000473 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1