БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1387/25
Провадження № 1-кп/497/163/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд клопотання потерпілого щодо відмови

від приватного обвинувачення та закриття кримінального провадження

15.07.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0000065 від 01.06.2025 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Болград Одеської області, зі слів має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- який обвинувачується за ст.162ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 20.05.2025р., приблизно о 14:00 годині (більш точного часу не встановлено), у с.Криничне Болградського району Одеської області обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що у домоволодінні АДРЕСА_2 - яке належить потерпілій ОСОБА_4 - у зазначений час відсутні господарі, умисно, реалізуючи свій намір на незаконне проникнення до житла з метою таємного викрадення їжі, з корисливих мотивів та явної неповаги до недоторканості житла й іншого володіння особи, - як то встановлено ст.30 Конституції України, - усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, усупереч волі власниці будинку, без її згоди, шляхом відкриття незапертої на замок хвіртки, незаконно проник на подвір`я вказаного домоволодіння. Після чого ОСОБА_5 , пройшовши через незачинені на замок двері до приміщень домоволодіння, де незаконно проник до приміщення кухні, з якого таємно викрав одну тарілку з їжею, вчиняючи діяння, що має ознаки правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП, - чим порушив недоторканість домоволодіння потерпілої ОСОБА_4 , за що передбачена кримінальна відповідальність ст.162ч.1 КК України.

Крім того, 30.05.2025р., приблизно о 17:30 годині (більш точного часу не встановлено), обвинувачений ОСОБА_5 повторно, будучи обізнаним про те, що у домоволодінні АДРЕСА_2 - яке належить потерпілій ОСОБА_4 у зазначений час відсутні господарі, умисно, реалізуючи свій намір на таємне викрадення їжі та незаконне проникнення до житла, з корисливих мотивів та явної неповаги до недоторканості житла й іншого володіння особи - як то встановлено ст.30 Конституції України - усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, усупереч волі власниці будинку, без її згоди, шляхом відкриття незапертої на замок хвіртки, незаконно проник на подвір`я вказаного домоволодіння. Після чого ОСОБА_5 , пройшовши через незачинені на замок двері до приміщень домоволодіння, де незаконно проник до приміщення кухні, з якого таємно викрав одну тарілку з їжею, вчиняючи діяння, що має ознаки правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП, - чим порушив недоторканість домоволодіння потерпілої ОСОБА_4 , за що передбачена кримінальна відповідальність ст.162ч.1 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.162 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне проникнення до житла особи.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 звернулася до суду з письмовим клопотанням, яким просить суд не притягувати до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , стверджуючи, що пробачила його, тому відмовляється від приватного обвинувачення, оскільки він попросив в неї пробаченні і вона йому повірила - що він більше не буде заходити до її будинку без дозволу, пояснивши суду, що поки вона, потепріла, на роботі - в неї вдома залишається чоловік, який після інсульту і тому вона не може його закривати на замок, і цим скористався обвинувачений - який тимчасово працював за наймом з проживанням у сусідки, але коли він почав вживати алкоголь разом з дорослими синами сусідки - та його вигнала, а він почав проживати у суідньому напівзруйнованому будинку, де ніхто не проживає, тому й шукає їжу де зможе, і до неї, потерпілої, заходив без дозволу кілька разів. Але вона, потерпіла, вже пробачила обвинуваченого, не має до нього претензій матеріального та морального характеру, наслідків у виді майнової шкоди чи шкоди її здоров`ю від дій обвинуваченого в неї немає, вона впевнена, що обвинувачений більше не буде скоювати правопорушень, бо обіцяв і вона вірить йому.

Обвинувачений не заперечував пред`явленого йому обвинувачення в повному обсязі, пояснив суду, що він проживає і зареєстрований в м.Болград сам, оскільки мати і бабуся померли, а дружини і дітей в нього ніколи не було; він дійсно заходив до будинку потепрілої без її дозволу поки вона була на роботі - шукав що поїсти, але вже усвідомив свої дії і без дозволу заходити до чужих будинків і брати чуже майно чи їжу більше ніколи не буде, потерпіла взагалі його більше не побачить, бо він має судимість з випробуваним строком та в тюрму не хоче; проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження за ст.162 ч.1 КК України відносно нього за нереабілітуючою підставою - не заперечував, не наполягав на ухваленні виправдувального або обвинувального вироку, стверджував, що розуміє свої права та обов`язки у судовому засіданні, допомога захисника йому не потрібна, стосовно обвинувачення пояснив, що він усвідомив скоєне, розкаюється, має намір не скоювати кримінальних чи будь-яких інших правопорушень, покине вживати алкогольні напої.

Прокурор заявив клопотання про негайний розгляд клопотання потерпілої, оскільки це передбачено ст.ст.286ч.4, 288 КПК України, не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої і закриття провадження у зв`язку з її відмовою від обвинувачення, оскільки вона не має до підсудного претензій морального та матеріального характеру, та надав суду докази вчинення кримінального правопорушення та характеризуючі обвинуваченого матеріали, згідно яких обвинувачений характеризується позитивно, не перебуває на ОСОБА_6 обліку у лікарів нарколога та психіатра, має житло; також надав для долучення до матеріалів справи докази, зібрані в ході досудового розслідування на підтвердження кваліфікації дій обвинуваченого.

Потерпіла стверджувала, що розуміє наслідки задоволення її клопотання, свідомо відмовляється продовжувати обвинувачувати ОСОБА_5 , а обвинувачений запевнив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави.

Розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового засідання, долучивши до матеріалів судової справи письмові докази, що надав прокурор - щодо характеристики обвинуваченого, суд дійшов висновку, що клопотання потерпілого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Ст.26ч.4 КПК України визначено, що відмова потерпілого від обвинувачення, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - його представника, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення; а ст.284ч.1п.7 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Суд визнає, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 за ч.1ст.162 КК України, не пов`язане з домашнім насильством, і це підтверджується поясненнями потерпілого і обвинуваченого, які разом не проживають і не є родичами, пояснивши, що кримінальне провадження було розпочате за заявою потерпілої у формі приватного обвинувачення згідно з ч.4ст.26, ч.1ст.478 КПК України, яка була подана потерпілою (фізичною особою) до органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, тому відмова потерпілого, відповідно до ч.4ст.26, п.7ч.1 ст.284 КПК України, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, і тому виключається подальше судове провадження у даній справі.

Також суд переконався в тому, що потерпілий у добровільному порядку відмовився від обвинувачення, тобто, його рішення про це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, оскільки його воля про відмову від обвинувачення завірена ним в ході судового засідання, в її заяві відсутні відомості про наявність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого і потерпіла це підтвердив суду; також суд вислухав прокурора і обвинуваченого, вивчив надані прокурором заяву потерпілої про вчинення злочину, та дійшов висновку щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого як вчинення правопорушення.

Враховуючи те, що потерпіла відмовилася від обвинувачення ОСОБА_5 за ст.162ч.1 КК України, що є самостійною і безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за цією статтею, а також враховуючи думку учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що клопотання потерпілого підлягає задоволенню, а дане кримінальне провадження закриттю у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Керуючись ст.162ч.1 КК України, ст.ст.26ч.4, 284ч.ч.1і7п.7,314,477п.1ч.1 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти заяву потерпілої ОСОБА_4 про відмову від обвинувачення з клопотанням про закриття провадження.

Задовольнити клопотання потерпілої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .

Закрити кримінальне провадження №0000065 від 01.06.2025 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , що обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.162 ч.1 КК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні, що було розпочате за її заявою у формі приватного обвинувачення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через суд, що її постановив, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1