Справа № 136/1127/25
провадження № 1-кп/136/86/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 19.04.2025, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, працюючого монтажником у ТОВ «Сонце Дарує», учасник бойових дій, раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, не одруженого, має на утриманні малолітнього сина, не працюючого, раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 296 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 18.04.2025 приблизно о 20:00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи малозначний привід, а саме - словесний конфлікт, який мав місце цього ж дня між ОСОБА_7 та його братом ОСОБА_4 з приводу участі вказаних осіб у лавах ЗСУ під час мобілізації та нагородження ОСОБА_7 державною нагородою, з метою з`ясування особистих стосунків прийшов на територію домогосподарства, де проживає останній та яке розташоване у АДРЕСА_2 .

У цей час до вказаного домогосподарства з цією ж метою прийшов ОСОБА_4 , який являється рідним братом ОСОБА_3 , та зайшовши на присадибну ділянку, де ОСОБА_7 здійснював посадку картоплі, та почав нецензурно висловлюватись у адресу останнього.

У подальшому ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклого умислу на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість та зневагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві та правил моралі, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, розпочав наносити удари кулаками по різних частинах тіла ОСОБА_7 .

У цей час ОСОБА_3 будучи очевидцем вказаних подій, діючи на ґрунті спонтанно виниклого умислу, за відсутності обставин для самозахисту, приєднався до злочинних дій свого брата ОСОБА_4 , та поваливши на землю потерпілого ОСОБА_7 , продовжив наносити безпричинно удари кулаками по різних частинах тіла.

Внаслідок вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді садна слизової оболонки верхньої губи справа, садно шкіри верхньої губи справа, садно лівого носового отвору, синець правого плеча, синець спини зліва, синець спини справа.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

Крім того, ОСОБА_3 18.04.2025 приблизно о 20:00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи малозначний привід, а саме - словесний конфлікт, який мав місце цього ж дня між ОСОБА_7 то його братом ОСОБА_4 з приводу участі вказаних осіб у лавах ЗСУ під час мобілізації та нагородження ОСОБА_7 державною нагородою, з метою з`ясування особистих стосунків прийшов на територію домогосподарства, де проживає останній та яке розташоване у АДРЕСА_2 .

У цей час до вказаного домогосподарства з цією ж метою прийшов ОСОБА_4 , який являється рідним братом ОСОБА_3 , та зайшовши на присадибну ділянку, де ОСОБА_7 здійснював посадку картоплі, та почав нецензурно висловлюватись у адресу останнього.

У подальшому ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклого умислу на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість та зневагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві та правил моралі, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, розпочав наносити удари кулаками по різних частинах тіла ОСОБА_7 .

У цей час ОСОБА_3 будучи очевидцем вказаних подій, діючи на ґрунті спонтанно виниклого умислу, за відсутності обставин для самозахисту, приєднався до злочинних дій свого брата ОСОБА_4 , та поваливши на землю потерпілого ОСОБА_7 , продовжив наносити безпричинно удари кулаками по різних частинах тіла.

Внаслідок вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 окрім легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 спричинено ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження за критерієм тривалого (понад 21 день) розладу здоров`я у вигляді перелому заднього відрізка 9-го ребра справа без зміщення.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, 18.04.2025 приблизно о 20:00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи малозначний привід, а саме - словесний конфлікт, який мав місце цього ж дня між ОСОБА_7 то його братом ОСОБА_4 з приводу участі вказаних осіб у лавах ЗСУ під час мобілізації та нагородження ОСОБА_7 державною нагородою, з метою з`ясування особистих стосунків прийшов на територію домогосподарства, де проживає останній та яке розташоване у АДРЕСА_2 .

У цей час до вказаного домогосподарства з цією ж метою прийшов ОСОБА_4 , який являється рідним братом ОСОБА_3 , та зайшовши на присадибну ділянку, де ОСОБА_7 здійснював посадку картоплі, та почав нецензурно висловлюватись у адресу останнього.

У подальшому ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклого умислу на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість та зневагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві та правил моралі, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, розпочав наносити удари кулаками по різних частинах тіла ОСОБА_7 .

У цей час ОСОБА_3 будучи очевидцем вказаних подій, діючи на ґрунті спонтанно виниклого умислу, за відсутності обставин для самозахисту, приєднався до злочинних дій свого брата ОСОБА_4 , та поваливши на землю потерпілого ОСОБА_7 , продовжив наносити безпричинно удари кулаками по різних частинах тіла.

Внаслідок вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді садна слизової оболонки верхньої губи справа, садно шкіри верхньої губи справа, садно лівого носового отвору, синець правого плеча, синець спини зліва, синець спини справа.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

Крім того, 18.04.2025 після вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_7 , більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , будучи очевидцем протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_7 , діючи з метою припинення хуліганства почав розбороняти вказаних осіб.

У цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на вчинення хуліганства відносно ОСОБА_8 , намагаючись таким чином самоутвердитись.

З цією метою ОСОБА_4 наніс декілька ударів кулаками в область голови ОСОБА_8 , після чого, підібравши на місці події камінець, завдав ще один удар ним в область голови останнього, спричинивши легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я у вигляді забійної рани волосяної частини голови.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 296 КК, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене особою, пов`язане із опором іншому громадянину, який припиняв хуліганські дії.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі. Пояснив суду, що фактичні обставини зазначені у обвинувальному акті стосовно вчинення ним та його братом ОСОБА_4 кримінальних правопорушень мали місце, вони дійсно перебували у стані алкогольного сп`яніння, шкодує про вчинене, вважає, що конфлікт можливо було вирішити без застосування насилля, вчинені ним дії переосмислив та критичної їх оцінив.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, підтвердив усі обставини зазначені у обвинувальному акті стосовно його дій та дій його брата ОСОБА_3 . Пояснив суду, що в ході досудового розслідування переосмислив вчинені дії та критичної їх оцінив, шкодує про вчинене, наразі вважає, що вихід із даної ситуації можна було знайти без застосування сили, зробив відповідні для себе висновки на майбутнє.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 пояснив суду, що його підзахисні свідомо та без примусу визнають усі фактичні обставини справи, погоджуються на кваліфікацію вчинених ними кримінальних правопорушень, свою вину визнають у повному обсязі. Потерпілі жодних матеріальних претензій до обвинувачених не мають, а отже, на його думку, вони із обвинуваченими знаходяться у примиреному стані, а тому просить суд врахувати зазначені обставини при призначенні покарання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими до суду не з`явилися. ОСОБА_8 подав до суду заяву про проведення підготовчого та судового розгляду справи без його участі, при обранні міри покарання покладається на розсуд суду. ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування подав заяву про розгляд судової справи без його участі у зв`язку із його службою, цивільний позов заявляти не бажає.

Заслухавши думку учасників судового провадження та враховуючи вище наведені обставини, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілих.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують осіб обвинувачених, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються,

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб та за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я, а дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб та за ч. 3 ст. 296 КК, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене особою, пов`язане із опором іншому громадянину, який припиняв хуліганські дії.

При призначенні покарання обвинуваченим суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як нетяжкі злочини, повністю та щиро визнає свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні малолітнього сина, є учасником бойових дій, офіційно працевлаштований, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, є активне сприяння в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особи винного та інших обставин кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій встановлених ч. 1 ст. 122 КК України та ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі, зарахувавши у строк покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 19.04.2025 по 21.04.2025, виходячи з наступного: 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні обмеження волі.

При цьому, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк сприятиме формуванню у ОСОБА_3 звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як нетяжкі злочини, щиро розкаявся в скоєному, вину визнав повністю, не одружений, має на утриманні малолітнього сина, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є активне сприяння в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та обставини їх вчинення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі та ч. 3 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі, зарахувавши у строк покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 19.04.2025 по 21.04.2025, виходячи з наступного: 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

При цьому, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та ізоляції від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк сприятиме формуванню у ОСОБА_4 звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 19.04.2025 о 01:30 годині, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень було затримано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Ухвалами Липовецького районного суду Вінницької області від 21.04.2025 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнено з-під варти в залі суду, застосовано до обвинувачених запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, який діяв до 19.06.2025 та надалі не продовжувався. Інші запобіжні заходи стосовно обвинувачених в рамках цього кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 65, ч. 1 ст. 122, ч.ч. 2, 3 ст. 296 КК України, ст.ст. 100, 368, 370, 374, 376, 394, 395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 19.04.2025 по 21.04.2025 виходячи з наступного: 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 19.04.2025 по 21.04.2025, виходячи з наступного: 1 (один) день ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до вилученого в ході огляду місця події 19.04.2025 каменю округлої форми, як знаряддя злочину.

Речові докази: знімок рентгенографії ОГК № М20250423.094812467 від 23.04.2025 виданого КП «Ладижинська міська лікарня» на 1 арк., два рентген-знімки № 2725 від 18.04.2025 та оригінал картки амбулаторного хворого Іллінецької МЛ на 2 арк. на ім`я ОСОБА_7 - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Липовецький районний суд Вінницької області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_9