Справа № 201/5670/25
Провадження 1-кс/201/2121/2025
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковник юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000482 від 17.03.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна підозрюваного.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях перебувають матеріали досудового розслідування №0000482 від 17.03.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи у житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон за допомогою встановленого додаткового програмного забезпечення, використовуючи акаунт месенджеру «Telegram», зареєстрованого за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , під час листування з співробітником ФСБ РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який використовує акаунт месенджеру «Telegram», зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , шляхом пересилання текстових повідомлень, відеозаписів та фотографій не санкціоновано поширив наступні відомості: 11.04.2025 року о 11 год. 06 хв., о 13 год. 08 хв, 14 год. 49 хв про розміщення біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (GPS координати НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) військового броньованого автомобіля; 23.04.2025 року о 15 год. 26 хв., 15 год. 30 хв., 15 год. 32 хв., 15 год. 33 хв., 15 год. 39 хв. про розміщення біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (GPS координати 48.859327, 37.571897) військової вантажівки.

Вказана інформація про місця розташування особового складу ЗС України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, Головним Управлінням розвідки Міністерства оборони України на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ.

08.05.2025 року в рамках кримінального провадження №0000482 від 17.03.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра під час обшуку, житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено його особистий мобільний телефон марки TECNO, моделі SPARK Go 1 (TECNO KL4), imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , який відповідно п. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном, що має значення для кримінального провадження.

В ході зазначеного обшуку мобільний телефон марки TECNO, моделі SPARK Go 1 (TECNO KL4), imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 у присутності власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх учасників слідчої дії оглянуто. Оглядом встановлено, що вказаний пристрій має сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

08.05.2025 року мобільний телефон марки TECNO, моделі SPARK Go 1 (TECNO KL4), imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000482 від 17.03.2025 року.

08.05.2025 року громадянину РФ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану та з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам - тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України.

Враховуючи викладене, слідчий просила накласти арешт на мобільний телефон марки TECNO, моделі SPARK Go 1 (TECNO KL4), imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , який вилучено під час досудового розслідування у кримінальному №0000482 від 17.03.2025 року з позбавленням права володіння, користування, відчуження та розпорядження вказаним предметом.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, в матеріалах клопотання наявна заява ОСОБА_5 , в якій останній просив розглянути клопотання слідчого без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали клопотання, у провадженні слідчого відділу 2-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях перебувають матеріали досудового розслідування №0000482 від 17.03.2025 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.(а.с.4-5)

З матеріалів клопотання вбачається, що 08.05.2025 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.(а.с.28-30)

Того ж дня, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану та з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам - тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України.(а.с.33-36)

У в ході проведення обшуку житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено його особистий мобільний телефон марки TECNO, моделі SPARK Go 1 (TECNO KL4), imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 .(а.с.17-20)

08.05.2025 року постановою слідчого вищевказані предмети та речі, визнано речовими доказами за кримінальним провадженням №0000482 від 17.03.2025 року. (а.с.26-27)

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження. Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості, є арешт майна.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, а також додаткових матеріалів, долучених слідчим, з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, питання арешту якого порушується слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, могло зберегти сліди кримінального правопорушення, а також може бути використаним для встановлення фактів кримінального провадження.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

При цьому, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів для їх подальшого дослідження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки TECNO, моделі SPARK Go 1 (TECNO KL4), imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , який вилучено під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000482 від 17.03.2025 року з позбавленням права володіння, користування, розпоряджання та відчуження зазначеного предмету.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1