ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1455/25
Провадження №1-кс/477/851/25
УХВАЛА

про арешт майна

04 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні №0000256 від 25 березня 2025 року про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року до Вітовського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000256 від 25 березня 2025 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 21 липня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за частиною третьою статті 368 КК України, за фактами вимагання неправомірної вигоди службовою особою КНП ««Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою з іншими особами, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, про що 25 березня 2025 року внесено відповідні відомості до ЄРДР за №0000256.

Досудовим розслідуванням встановлений факт вчинення ОСОБА_4 дій направлених на одержання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 200 доларів США, за вчинення в інтересах останнього дій з використанням наданого йому службового становища.

21 липня 2025 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку, зокрема чорнові записи та кошти в національній валюті.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіславши заяву про розгляд клопотання без його участі.

ОСОБА_4 як володілець вилученого майна в судове засідання по розгляду клопотання прокурора не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі та при вирішення даного питання покладався на розсуд суду.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000256 від 25 березня 2025 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною третьою статті 368 КК України за фактом вимагання неправомірної вигоди службовою особою КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я», яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді завідувача відділення № 14 КНП ВСПД КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР, виконуючи обов`язки, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, та будучи службовою особою, 21 липня 2025 року близько 15:00 год., у приміщенні службового кабінету на дверях якого наявна табличка з написом «завідуючий відділенням ОСОБА_4 » одержав для себе від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 200 доларів США, що станом на 21 липня 2025 року, відповідно до встановленого Національним банком курсом валют становить 8 350 грн за вчинення в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме організацію фіктивного поміщення ОСОБА_5 на стаціонарне лікування до відділення № 14 КНП ВСПД КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР без фактичного перебування у приміщенні відділення та видачу довідки на ім`я ОСОБА_5 про проходження такого лікування із зазначенням діагнозу щодо наявності психічного захворювання.

Цього ж дня ОСОБА_4 на підставі пункту 2 частини першої статті 208 КПК України затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

21 липня 2025 року, у межах цього кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 21 липня 2025 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 під час якого, було виявлено та вилучено чорнові записи та кошти в національній валюті.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 22 липня 2025 року, вилучене, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000256 від 25 березня 2025 року.

22 липня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому з вимаганням неправомірної вигоди.

З метою збереження речових доказів, прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих органом досудового розслідування доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і, зокрема, арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на вищезазначені положення закону, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із вимаганням та одержанням службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , який у цьому кримінальному провадженні повідомлений про підозру у вчиненні дій, що охоплюються складом злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, вилучено речі та документи перелічені прокурором у поданому клопотанні, які безпосередньо виступають як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які могли бути здобуті протиправним шляхом та свідчать про ймовірну причетність останнього до вчинення вищевказаних протиправних дій.

Звертаючись із указаним клопотанням, слідчий обґрунтовував наявність підстав для накладення арешту тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного з вимаганням та отриманням неправомірної вигоди; відповідно до протоколу обшуку від 21 липня 2025 року під час обшуку в приміщенні де він проживав виявлено, зокрема, грошові кошти у національній валюті.

Змістом підозри, яка повідомлена ОСОБА_4 вбачається що останній у своїй незаконній діяльності отримував кошти за постановку низці фізичних осіб, неіснуючих діагнозів про психічні розлади з метою тимчасового звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, внаслідок чого відшукані під час обшуку кошти могли бути одержані ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від цього майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вилучені слідчими СУ ГУНП в Миколаївській області кошти під час обшуку 21 липня 2025 року з більшою вірогідністю здобуті підозрюваним ОСОБА_4 від його протиправної діяльності.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на майно, що 21 липня 2025 року вилучене слідчим під час обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує характер вчинення інкримінованого правопорушення, а саме корисливий мотив підозрюваного; суму коштів, яку він отримував за свої дії; ймовірну кількість осіб від яких було отримано кошти, що в сукупності на думку слідчого судді свідчить про те, що вилучені кошти можуть мати ознаки майна, здобутого внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто такими, що набуті кримінально протиправним шляхом, що за визначенням статті 98 КПК України, наділяє указані кошти ознаками речового доказу.

Тому і наявні підстави для накладення арешту на майно, а клопотання про накладення арешту, з метою його збереження як речового доказу, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 21 липня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

-Грошові кошти в сумі 3000 грн.;

-Блокнот з чорновими записами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6