Справа №197/394/25
Провадження №1-кп/197/30/25
Широківський районний суд Дніпропетровської області
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2025 року

приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисниці адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 16.04.2025 року, з обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, не працюючого, не одруженого, на утримані малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 24.10.2016 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 9 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки 9 місяців; 2) 02.12.2016 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки; 3) 25.10.2017 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.3, 309 ч.2, 70, 71 КК України до позбавлення волі на термін 3 роки 2 місяці, звільнений 16.06.2020 із Солонянської ВК №21 по відбуттю строку покарання; 4) 20.04.2022 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки; 5) 01.04.2024 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст.ст.71, 72 КК України частково приєднане невідбуте покарання за попереднім вироком від 20.04.2022 та призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, 26.12.2024 звільнений з Солонянської ВК №21 згідно з ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 на підставі чч.2, 3 ст.74 КК України;

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», дія якого продовжена до теперішнього часу, маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення корисливого кримінального правопорушення, 15.04.2025 о 15:00 годині, знаходячись поблизу магазину «Фасто», який розташований за адресою: вул. Соборна, 92, в селищі Широке Криворізького району Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, повторно, всупереч інтересам власника, з метою незаконного особистого збагачення, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи вільний доступ до майна, а саме до велосипеду, який був розташований на вело стоянці поблизу вищезазначеного магазину, викрав велосипед марки «ХВЗ», моделі «Едельвейс», з номером на рамі 1Сг001395, сірого кольору, що належить ОСОБА_4 . Вартість велосипеда, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 18.04.2025 становить 3400 гривень. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись на свій розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 3400 грн.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

24 квітня 2025 року між сторонами провадження була досягнута угода про визнання обвинуваченим своєї винуватості, яка була укладена між прокурором Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надані повноваження прокурора по дійсному провадженню, та обвинуваченим ОСОБА_5 . При укладенні цієї угоди згідно з п.9 ч.2 ст.52 КПК приймала участь захисниця адвокат ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що угода підлягає затвердженню та просив призначити обвинуваченому покарання, погоджене сторонами угоди.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти укладення зазначеної вище угоди, вказавши, що будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого вона не має. Свою згоду на укладення цієї угоди потерпіла виклала також і письмово.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визвав себе винуватим у вчинені кримінального правопорушення за обставин, вказаних в обвинувальному акті, щиро каявся. При цьому пояснив, що повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою, на яке він погодився. При укладанні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладання угоди на нього не здійснювалося, просив затвердити угоду.

Захисниця - адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні також вважала, що угода підлягає затвердженню та просила призначити її підзахисному погоджене покарання. При цьому вказала, що при укладанні угоди права її підзахисного були додержані, відповідні положення КПК України щодо наслідків укладення цієї угоди роз`яснені, будь-якого впливу для її укладання на її підзахисного не здійснювалося.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши в межах судового розгляду наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що між сторонами кримінального провадження, а саме: між прокурором Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисниці адвоката ОСОБА_6 , 24.04.2025 року досягнута та підписана угода про визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до умов цієї угоди обвинувачений під час судового розгляду беззастережно визнає свою винуватість у інкримінованому йому злочині, щиро кається. Також, сторони угоди погодили покарання обвинуваченому за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Судом також встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, при цьому обвинуваченому було роз`яснено, і суд впевнився в тому, що він правильно розуміє свої права в кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 цього ж Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження судом угоди.

Судом встановлено, що внаслідок вчиненого обвинуваченим правопорушення у кримінальному провадженні є потерпіла особа ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суду для дослідження була надана така письмова згода потерпілої на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, відповідно до якої проти затвердження угоди потерпіла не заперечувала, надала згоду на призначення покарання в межах санкцій зазначених вище статей Кримінального кодексу України.

Цю згоду потерпіла також підтвердила безпосередньо в підготовчому судовому засіданні.

Перевіривши угоду на відповідність КПК України, суд дійшов до висновку, що вона відповідає діючому законодавству України. Судом також не встановлені визначені ч.7 ст.474 зазначеного вище Кодексу підстави для відмови в затвердженні цієї угоди.

Суд погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України щодо зазначеного кримінального правопорушення угода про визнання винуватості може бути укладена.

Узгоджене сторонами в угоді покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: пропонується в межах, встановлених санкцією ч.4 ст.185 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. З 20.04.2003 року по 24.02.2005 року та з 25.01.2017 року до 21.04.2020 року звертався до лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками.

Щире каяття обвинуваченого суд відповідно до ч.1 ст.66 КК України визнає обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставиною, яке обтяжує покарання обвинуваченому згідно зі ст.67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи викладене суд вважає, що ця угода підлягає затвердженню, а обвинуваченому ОСОБА_5 належить призначити покарання, узгоджене її сторонами у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2025 року щодо обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Підстав для зміни або скасування вказаного запобіжного заходу на час набрання даним вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні. Питання про долю речового доказу підлягає вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 24 квітня 2025 року, укладену між прокурором Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисниці адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 16.04.2025 року, з обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку та зобов`язавши його: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання до набрання даним вироком законної сили залишити без змін.

Речовий доказ: велосипед марки «ХВЗ», моделі «Едельвейс», з номером на рамі 1Сг001395, сірого кольору, який переданий на зберігання ОСОБА_4 залишити останній як законній володільці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

С у д д я: ОСОБА_1