Справа №295/4317/25
УХВАЛА

21.05.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

подане слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 ,

погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 ,

у кримінальному провадженні за №0000115 від 26.03.2025,

стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березне Рівненського району Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 60 днів.

Як зазначено у клопотанні, ОСОБА_5 засуджений 26.10.2022 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 22.05.2024 ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 224 від 09.08.2024 молодшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Однак, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, з попередніх судимостей висновків не зробив та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 26.03.2025, близько 01 год 00 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , де на території вказаного домоволодіння помітив автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Pajero Sport», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , після чого в останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 через незачинену хвіртку пройшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , та через незачинені двері незаконно проник в середину будинку, де відшукав ключі від вказаного автомобіля та повернувся на подвір`я. Розуміючи, що транспортний засіб йому не належить, діючи умисно, з корисливим мотивом та прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використання його як засобу пересування, протиправно, всупереч волі власника, без його згоди і без законних підстав, підійшовши до автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Pajero Sport», VIN-код НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 , відкрив водійські дверцята, проник у салон автомобіля та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, вставив ключ у замок запалювання, запустив двигун вказаного автомобіля марки «Mitsubishi», та виїхав у напрямку с. Черняхів, Житомирського району Житомирської області, таким чином розпорядившись транспортним засобом марки «Mitsubishi», моделі «Pajero Sport», VIN-код НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 , на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 601 642 грн, яка у триста дев`яносто сім разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

26.03.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

26.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

20.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення орган досудового розслідування підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколомприйняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 26.03.2025; протоколом огляду місця подій від 26.03.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 26.03.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; висновком судово-дактилоскопічної експертизи від 24.04.2025 №СЕ-19/106-25/6965-Д; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 09.05.2025; протокол проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 14.05.2025; протоколом огляду предмета від 12.05.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

28.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.05.2025 включно.

Мотивуючи необхідність продовження терміну дії запобіжного заходу, слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років та відповідно до ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

20.05.2025 підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та надано можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 23.05.2025, але для прийняття остаточного рішення у кримінальному проваджені необхідно здійснити наступні процесуальні дії та прийняти процесуальні рішення: виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти та вручити обвинувальний акт, який необхідно направити до суду для розгляду, але до 23.05.2025 провести підготовче судове засідання за обвинуваченням ОСОБА_5 неможливо, що позбавляє прокурора подати клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися. Так, існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі строком від восьми до дванадцяти років, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також вчинення нового злочину, будучи умовно-достроково звільненим від відбування попереднього покарання. Разом з цим, продовжує існувати ризик, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Підозрюваному ОСОБА_5 відомо місце проживання потерпілого та свідків, а тому існує ризик незаконного впливу на них з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, а тому є ґрунтовні підстави вважати, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності та перекладання вини на інших осіб, здійснюватиме незаконний вплив на свідків та потерпілого. Крім того, існує обґрунтована необхідність в недопущенні спілкування підозрюваного з потерпілим та свідками, з метою недопущення будь-яких погроз щодо них, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню. Продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо вчинення іншого нового кримінального правопорушення, оскільки, як зазначалося раніше, ОСОБА_5 вчинив новий умисний злочин, будучи раніше неодноразово судимим, а також умовно-достроково звільненим від відбування попереднього покарання, що вказує на відсутність здійснення належних висновків останнім щодо свої суспільно-небезпечної поведінки. Зважаючи на вказані ризики, які на даний час не зменшилися, тяжкість кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає за необхідне продовжити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків

Слідчий вважає, що з урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вказав, що має намір проходити військову службу та відшкодувати завдану шкоду. Вину у скоєному визнає, у вчиненому розкаюється. Просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, просила застосувати більш м`який запобіжний захід. Підозрюваний не має наміру впливати на потерпілого та свідків, має письмову згоду з військової частини про проходження служби. У разі задоволення клопотання просила застосувати заставу у мінімальному розмірі.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000115 від 26.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

26.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

20.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.03.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23.05.2025 включно.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, щого його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею було встановлено достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідка, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наразі слідчим суддею також встановлено обґрунтованість підстав вважати, що ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідка, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати на момент вирішення питання про продовження строку дії попереднього запобіжного заходу.

Зокрема, слідчий суддя вважає, що не зменшились ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, враховуючи суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винним.

Слідчий суддя вважає, що не зменшився ризик незаконного впливу підозрюваним на потерпілого та свідків, оскільки існує певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний, у разі обрання щодо нього іншого запобіжного заходу, може вдатися до дій щодо незаконного впливу на зазначених осіб із урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від особи, який є свідком у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Також те, що ОСОБА_5 раніше судимий, 22.05.2024 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області звільнений від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, однак на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, та підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, свідчить про небезпідставність посилання слідчого на наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, існування наразі обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання слідчого судді, свідчить про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України в судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування не завершено з огляду на необхідність проведення ряду процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 199 КПК України, для задоволення клопотання і подальшого тримання підозрюваного під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя вважає за можливе визначити ОСОБА_5 заставу у межах 50 (п`ятидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400,00 грн (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста гривень). На переконання слідчого судді така сума застави за встановлених фактичних обставин зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку у разі її внесення, бути достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

У разі звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 176, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 534 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 11.07.2025 включно.

Встановити строк дії ухвали до 11.07.2025.

Визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м.Житомира.

Розмір застави визначити у межах 50 (п`ятидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400,00 грн (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста гривень).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-10 год 26.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1