ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Волинського апеляційного суду з Луцького міськрайонного суду Волинської області 08.04.2025 року надійшли матеріли кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 та разом з його клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2025 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обвинувачений ОСОБА_8 вказує про те, що 30.01.2025 року було проголошено оскаржуваний вирок, однак його копію йому вручено не було, секретар суду повідомила, що вирок буде надіслано йому поштовим зв`язком. Орієнтовно через місяць, оскільки вирок суду йому так і не прийшов, він звернувся в канцелярію суду, де написав заяву на видачу копії вироку, яку він отримав 06.03.2025 року. За таких обставин вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними та просить їх поновити (а.с.166).

Заслухавши доповідача, який доповів суть та доводи клопотанняпро поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду; думку обвинуваченого та його захисника, які просили клопотання задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду; потерпілу та її представника, які заперечували щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вироку; прокурора, яка заперечила доводи клопотання про поновлення строку; апеляційний суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру може бути подана протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

За приписами ч.2 ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК України, також міститься у ст.116 КПК України.

Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст.117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, якими є лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Наведене відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року; «Устименко проти України» від 29.10.2015 року).

З матеріалів кримінального провадженні вбачається, що оскаржуваний вирок був проголошений судом 30.01.2025 року в присутності обвинуваченого ОСОБА_8 (а.с.147-150). Копію вироку останній отримав 30.01.2025 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах провадження (а.с.151).

Також вирок суду від 30.01.2025 року в електронному вигляді було надіслано 31.01.2025 року на електронну адресу обвинуваченого і ним його було отримано 31.01.2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.153).

Окрім цього на домашню адресу ОСОБА_8 було надіслано копію вироку суду від 30.01.2025 року, що підтверджується супровідним листом від 31.01.2025 року, який міститься в матеріалах провадження (а.с.154).

А отже, з урахуванням положень п.1 ч.2 ст.395 КПК України, останній день для подачі апеляційної скарги ОСОБА_8 припадає на 03.03.2025 року (наступний робочий день).

Апеляційна скарга до суду подана лише 02.04.2025 року, тобто після спливу передбаченого законом 30-денного строку на апеляційне оскарження вироку.

У поданому до суду клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку ОСОБА_8 , як на підставу для поновлення строку вказав те, що 30.01.2025 року було проголошено оскаржуваний вирок, однак його копію йому вручено не було, а копію він отримав лише 06.03.2025 року. Разом з тим такі доводи не заслуговують на увагу апеляційного суду та спростовуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Крім того повторно особисто в приміщенні суду ОСОБА_8 отримав копію вироку 13.03.2025 року (а.с.162), а не 06.03.2025 року, як він зазначає. Інших поважних підстав для задоволення його клопотання ОСОБА_8 не навів ні в клопотанні, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене вище ОСОБА_8 мав можливість оскаржити вирок суду у межах строку апеляційного оскарження.

Поважних причин у розумінні ст.117 КПК України (об`єктивно непереборних обставин, тобто не залежних від волевиявлення апелянта, пов`язаних дійсно з істотними перешкодами чи труднощами), які би унеможливили чи могли унеможливити реалізацію права обвинуваченого на апеляційне оскарження вироку в порядку та строки, визначені законом, ініціатором клопотання не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено, у зв`язку з чим є відсутніми підстави для поновлення зазначеного строку.

Будь-яких обставин, які б об`єктивно унеможливлювали подачу ОСОБА_8 апеляційної скарги у передбачений законом строк апеляційним судом не встановлено. Причини пропуску вказаного строку, зазначені у клопотанні та наведені в ході його розгляду апеляційним судом, неможна визнати поважними.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 не належить до кола осіб, для яких строк на апеляційне оскарження обраховується з моменту отримання копії судового рішення відповідно до приписів ч.3 ст.395 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку в даному провадженні до задоволення не підлягає, оскільки ним не було наведено поважних підстав пропуску такого строку із наданням відповідних доказів у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані в ході його розгляду не було наведено поважних підстав з наданням відповідних доказів для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу ОСОБА_8 необхідно повернути особі, яка її подала на підставі п.4 ч.3 ст.399 КПК України.

Керуючись ст.ст.376, 395, 399, 404, 405 КПК України Волинський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_8 в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,та повернути апеляційну скаргу апелянту - обвинуваченому ОСОБА_8 .

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: