Справа № 128/5018/24
ВИРОК

Іменем України

15 серпня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000839 від 16.09.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Підлісне Вінницького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

За ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє, на момент скоєння кримінального правопорушення, Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 15.09.2024 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_6 разом з особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності та матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебували поблизу приміщення філії КЗ «Центру розвитку культури та дозвілля», що розташоване за адресою: с. Мізяківські Хутори, вулиця Василя Ляшка, №8А, Стрижавської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, де помітили, що вхідні двері вказаного приміщення частково пошкодженні, у зв`язку із чим в них виникло бажання з цікавості проникнути до останнього.

В подальшому, останні, користуючись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, підійшли до вищевказаної будівлі, де ОСОБА_6 , шляхом нанесення удару ногою пошкодив вхідні двері, в яких утворився отвір, після чого особа, яка недосягла віку кримінальної відповідальності, проникла до вказаного вище приміщення та відчинила металеву завісу, що знаходилася на вхідних дверях, після чого ОСОБА_6 також проник до вищевказаної будівлі.

Після чого, ОСОБА_6 та особа, яка недосягла віку кримінальної відповідальності, перебуваючи певний час у вищевказаному приміщенні, помітили акустичну систему (портативну музичну колонку), внаслідок чого в них винник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 та особа, яка недосягла віку кримінальної відповідальності та матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди, а також бажаючи її завдати, не маючи ані дійсного ані уявного права на власність потерпілого, з корисливих мотивів, переконавшись що їх дії непомітні, таємно викрали акустичну систему (портативну музичну колонку) торгової марки «SOUNDKING LS331», що належить відділу освіти, сім`ї, молоді, культури та туризму Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на момент вчинення кримінального правопорушення складала 6337,84 грн., шляхом виносу її разом із особою, яка недосягла віку кримінальної відповідальності та матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження.

Після чого, останні безперешкодно залишили місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку відділу освіти, сім`ї, молоді, культури та туризму Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області на зазначену вище суму.

Вказані дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні було поставлено на розгляд питання про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим від 19.12.2024 року, в порядку статей 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки укладено угоду про визнання винуватості та зазначені її сторони.

Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений, в присутності законного представника ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_5 узгодили призначення покарання ОСОБА_6 : - за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст.ст. 69, 100 КК України у виді 100 годин громадських робіт і зазначено про беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинуваченим ОСОБА_6 , його законним представником ОСОБА_4 та захисниками ОСОБА_5 висловлена згода на призначення зазначеного покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, укладену 19.12.2024 року між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 підтримав та просив її затвердити.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, та підписи сторін.

Кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з ст. 12 КК України, відноситься тяжкого злочину.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод", під беззастережним визнанням винуватості підозрюваним/обвинуваченим слід розуміти безумовне (повне) визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Суд враховує, що у п. 42 Заключних зауважень Комітету ООН з прав дитини щодо об`єднаних п`ятого та шостого періодичних звітів України від 13.09.2022 на Україну покладено обов`язок привести свою систему правосуддя щодо дітей у повну відповідність з Конвенцією ООН про права дитини та іншими актуальними стандартами, у тому числі Керівними принципами Комітету міністрів Ради Європи щодо правосуддя, дружнього до дітей.

За змістом ст. 37 Конвенції ООН про права дитини та ст. 17.1 Мінімальних стандартних правил ООН, які стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх (Пекінські правила), заходи впливу повинні бути завжди співмірними не тільки з обставинами і тяжкістю правопорушення, а й зі становищем і потребами неповнолітнього, а також із потребами суспільства.

Таким чином, враховано істотні для даного кримінального провадження обставини, а також наявність обставин, що відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше, неповнолітнім, відсутність обставин, що обтяжують покарання згідно ч. 1 ст. 67 КК України, а також повне визнання вини та надання щирих правдивих показань під час досудового розслідування та істотно знижує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і впливає на пом`якшення покарання.

Також, при призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_6 , крім обставин, передбачених у ст. ст. 65-67 КК України, враховується характеристика особи підозрюваного ОСОБА_6 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем навчання характеризується як життєрадісний, товариський та доброзичливий.

Згідно наданої інформації Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області за місцем проживання підозрюваний ОСОБА_6 характеризується позитивно, скарг та заяв до селищної ради не надходило.

Обвинувачений ОСОБА_6 є дитиною, позбавленою батьківського піклування на підставі заочного рішення Літинського районного суду Вінницької області від 25.06.2008 року № 2-364-2008 про позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_8 та матері ОСОБА_9 та перебуває в Службі на первинному обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_6 оформила його рідна бабуся зі сторони батька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом перебування неповнолітнього ОСОБА_6 в сім?ї рідної бабусі дитина не вилучалася. Працівниками Служби, згідно графіку, здійснювалася перевірка умов проживання підопічного. Зауважень по відношенню до опікуна не було.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно змісту Рішення у справі «Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії» від 29.04.2014 року Європейський суд з прав людини вказує, що угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними.

З огляду на вказане, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , що передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , що передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

Відтак, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст.ст. 50,63, 65, 69 100 КК України, а також санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження, щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення та наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження, а також те, що ОСОБА_6 вчинив інкриміноване правопорушення вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його бездоганну поведінку під час досудового та судового слідства, позитивну характеристику за місцем проживання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе за умови призначення погодженого покарання, у зв`язку з цим сторонами, керуючись положеннями ст.ст. 69,100 КК України у виді 100 годин громадських робіт

Таким чином, підстав, які б перешкоджали затвердженню угоди про визнання винуватості, укладеної 19.12.2024 року між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності законного представника ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_5 судом не встановлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Питання щодо судових витрат судом не вирішується, оскільки такі відсутні в даному кримінальному провадженні.

Долю речових доказів, слід вирішити згідно ст. 100 КПК України. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 грудня 2024 року між прокурором Вінницької окружної ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000839 від 16.09.2024 року.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання, із застосуванням положень ст.ст. 69, 100 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу засудженому не обирається.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2024 року (справа №127/35453/24) - на портативну колонку чорного кольору марки «SOUDKING» моделі «LS 331» із зарядним пристроєм та мікрофоном.

Речовий доказ, який переданий на відповідальне зберігання уповноваженому представнику філії КЗ «Центр розвитку культури та дозвілля» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: портативну колонку чорного кольору марки «SOUDKING» моделі «LS 331» із зарядним пристроєм та мікрофоном повернути у повне розпорядження власника.

Речові докази, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме:

-спеціальний пакет «СЕЙФ-ПАКЕТ» № 20058003 з об`єктом дослідження знищити;

-спеціальний пакет Експертна служба МВС України № 5624855 з об`єктом дослідження знищити;

-спеціальний пакет Експертна служба МВС України № 4147645 з об`єктом дослідження знищити;

-спеціальний пакет НПУ INZ 2010711 Експертна служба МВС України № 5624855 з об`єктом дослідження знищити.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно із положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_11