Провадження 1-кс/193/132/25
У Х В А Л А

іменем України

10 червня 2025 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілої сторони АТ «Українська залізниця» ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №9 КРУП ГУН в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2025 представник потерпілої сторони АТ "Українська залізниця" ОСОБА_3 через «Електронний суд» звернувся до Софіївського районного суду зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 9 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000082, внесеного до ЄРДР 01.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою судді від 05.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 10 червня 2025 року.

Представник скаржника про судовий розгляд скарги був належним чином повідомлений, оскільки є користувачем «Електронного суду», про що свідчить відповідна відмітка, проте на визначену дату та час у судове засідання не з`явився, клопотань та заяв до суду не направляв, про причини своєї неявки не повідомив. У телефонному режимі ОСОБА_3 повідомив суд про його звільнення із АТ "Українська залізниця". При цьому вказаною юридичною особою явку іншу представника у судове засідання для розгляду скарги забезпечено не було ,так само не надано до суду клопотань про моливість розгляду цієї скарги за відсутності представника скаржника.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання також не з`явився.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зі змісту наведеної норми Закону випливає, що розгляд скарги відбувається лише з обов`язковою участю скаржника, чи його захисника, представника, тобто вказані особи зобов`язані з`явитися в судове засідання для розгляду поданої скарги, або зазначити в скарзі вимогу проводити судовий розгляд за їх відсутності.

Таким чином, суд позбавлений можливості протягом тривалого часу встановити обставини, викладені в скарзі, розгляд скарги по суті не розпочався від незалежних від суду обставин.

У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечення прибуття цієї особи проти її волі. Зокрема, примусовий привід до суду згідно із частиною третьою статті 140 КПК застосовується виключно до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд.

У частині другій статті 307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК України.

Відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого частиною другою статті 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь, навіть у разі накладення грошового стягнення за ухилення від явки у судове засідання.

Слідчий суддя звертає увагу, що скаржник АТ "Українська залізниця" є ініціатором судового розгляду скарги, і тільки він має право підтримувати та обґрунтувати причини скасування постанови про закриття кримінального провадження. При цьому визначальними процесуальними обов`язками скаржника - юридичної особи, є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.

Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням недоліків законодавчого регулювання розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які в аналогічних ситуаціях унеможливлюють дотримання встановленої КПК України процедури, а також з огляду на відсутність єдиної та сталої судової практики з цього питання, слідчий суддя приходить до переконання, що вказані дії скаржника свідчить про безпідставне затягування справи, що нівелює завдання Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали скарги, оскільки скаржник не з`явився в судове засідання, товариством не було забезпечено явку іншого представника і від них не надходило заяв про розгляд скарги без його участі, тобто представником потерпілої сторони у кримінальному провадженні не виконало свого процесуального обов`язку, внаслідок чого розгляд скарги з дотриманням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України є неможливим, суд вважає, що скаргу слід залишити без розгляду, що не позбавляє скаржника права повторно звернутися до слідчого судді з вказаною скаргою.

Керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу представника потерпілої сторони АТ «Українська залізниця» ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №9 КРУП ГУН в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження, - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1