Cправа №505/1332/25
Провадження №1-кс/505/757/2025
УХВАЛА

Іменем України

01.05.2025 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області клопотання начальника відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Чернишевський Мирнинського району Республіка Саха, громадянина російської федерації, із середньою освітою, непрацюючого, який депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 30.09.2024 засудженого вироком Кодимського районного суду Одеської області до покарання у вигляді одного року пробаційного нагляду,

-підозрюваного у кримінальному провадженні №-0000136 від 20.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Кодимського районного суду Одеської області від 30.09.2024, та відбуваючи покарання у вигляді одного року пробаційного нагляду, тобто особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та у невстановлений слідством час, але не пізніше 28.03.2025 виносив злочинний умисел спрямований на незаконний збут наркотичних засобів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на збут наркотичних засобів, у невстановлений слідством час, але не пізніше 28.03.2025, ОСОБА_6 , всупереч вимог Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримавши як особа наркозалежна, яка отримує ліки в стаціонарних або амбулаторних умовах, отримав наркотичний засіб, а саме таблетки «МЕТАФІН ІС», які містять наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон, загальний кількісний вміст якого не менше ніж 0,11г та маючи умисел, спрямований на незаконний збут, переслідуючи мету незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, посягаючи на встановлені та охоронювані законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, діючи умисно почав зберігати при собі вказаний наркотичний засіб для подальшого збуту третім особам.

В подальшому, продовжуючи свою незаконну діяльність, направлену на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, 28.03.2025 у денний час ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, умисно, незаконно збув ОСОБА_8 5 (п`ять) таблеток «МЕТАФІН ІС», які знаходились у фрагменті блістеру, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, вагою 0,11 г, за що останній сплатив ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 500 гривень, після чого ОСОБА_8 в цей же день добровільно видав працівникам поліції придбані у ОСОБА_6 5 (п`ять) таблеток «МЕТАФІН ІС», які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, кількісний вміст метадону в яких становить 0,11г.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному збуті наркотичних засобів особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 будучи засудженим вироком Кодимського районного суду Одеської області від 30.09.2024, та відбуваючи покарання у виді одного року пробаційного нагляду, тобто особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та у невстановлений слідством час, але не пізніше 29.04.2025 повторно виносив злочинний умисел спрямований на незаконний збут психотропної речовини.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичного засобу, у невстановлений слідством час, але не пізніше, 29.04.2025, ОСОБА_6 , всупереч вимог Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримавши як особа наркозалежна, яка отримує ліки в стаціонарних або амбулаторних умовах, отримав наркотичний засіб, а саме таблетки «МЕТАФІН ІС», які містять наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон, та маючи умисел спрямований на незаконний збут, переслідуючи мету незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, посягаючи на встановлені та охоронювані законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, діючи умисно почав зберігати при собі вказаний наркотичний засіб для подальшого збуту третім особам.

В подальшому, продовжуючи свою незаконну діяльність, направлену на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, 29.04.2025 у вечірній час ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, умисно, незаконно збув ОСОБА_8 6 (шість) таблеток «МЕТАФІН ІС», які знаходились у фрагменті блістеру, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, за що останній сплатив ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 600 гривень, після чого ОСОБА_8 в цей же день добровільно видав працівникам поліції придбані у ОСОБА_6 6 (шість) таблеток «МЕТАФІН ІС», які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному збуті наркотичних засобів, вчинені повторно особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу.

ОСОБА_6 затримано 29.04.2025 о 19 годині 25 хвилин в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

В подальшому, 30.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в об`єднаному кримінальному провадженні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності:

- Заявою ОСОБА_9 , в якій останній просив притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , який здійснює незаконну реалізацію наркотичних засобів;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що проживає в м. Кодима Одеської області та достовірно знає, що місцевий мешканець ОСОБА_10 здійснює реалізацію наркотичних засобів;

- Протоколом огляду закупника та вручення йому грошових котів від 28.03.2025, під час проведення якого йому були вручені грошові кошти;

- Протоколом отримання добровільно наданого предмету від 28.03.2025, в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав придбані у ОСОБА_6 п`ять пігулок які містять наркотичний засіб - метадон;

- Висновком експерта, відповідно до якого надані на дослідження раніше видані ОСОБА_8 п`ять пігулок містять наркотичний засіб обіг якого обмежено-метадлон загальний кількісний вміст якого у п`яти пігулках склав 0,11г;

- Рапортом слідчого про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.307 КК України.

- Протоколом огляду закупника та вручення йому грошових котів від 29.04.2025, під час проведення якого йому були вручені помічені грошові кошти, які в подальшому були виявлені та вилучені під час проведення обшуку;

- Протоколом отримання добровільно наданого предмету від 29.04.2025, в ході якого ОСОБА_8 добровільно видав придбані у ОСОБА_6 шість пігулок які містять наркотичний засіб - метадон;

- Протоколом проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено: 8 пігулок які містять наркотичний засіб метадон, мобільний телефони марки «Samaung», грошові кошти в загальній сумі 2400 гривень зокрема 600 гривень за які було придбано наркотичні засоби, пристрої для куріння моріхуани;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що був присутнім під час проведення освідування ОСОБА_6 коли слідчий за допомогою спеціального засобу ліхтарика з ультрафіолетовим випромінюванням оглянув долоні ОСОБА_6 та виявив на них нашарування речовини що випромінювала жовте світло, також був присутній під час обшуку коли слідчий знайшов грошові кошти у сумі 600 гривень та під час їх освячування тим же ліхтариком вони випромінювали аналогічне світло;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що був присутнім під час проведення освідування ОСОБА_6 коли слідчий за допомогою спеціального засобу ліхтарика з ультрафіолетовим випромінюванням оглянув долоні ОСОБА_6 та виявив на них нашарування речовини що випромінювала жовте світло, також був присутній під час обшуку коли слідчий знайшов грошові кошти у сумі 600 гривень та під час їх освячування тим же ліхтариком вони випромінювали аналогічне світло;

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваній за інкримінований злочин, а також наявність ризиків які не зменшились з моменту застосування запобіжного заходу:

- передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Крім того ОСОБА_6 може переховуватись за кордоном, так як являється громадянином РФ. Якісь міцні соціальні зв`язки, які б утримували останнього від переховування відсутні;

- передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Так у кримінальному провадженні можлива за датами та обставинами скоєння злочину ідентифікація закупника, який виступає під зміненими анкетними даними, що в разі впливу на нього, негативно відобразиться на матеріалах провадження.

- передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні, не з`являтись для проведення слідчих та процесуальних дій, що негативно вплине на досудове розслідування.

- передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або подібне так як, являється наркозалежною особою, а місця роботи та відповідно і доходів немає, окрім того задокументовано два факти вчинення незаконного збуту наркотичних засобів, які здійсненні під час відбування покарання.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винним у скоєнні вказаного кримінального правопорушення;

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що останній вчинив тяжке кримінальне правопорушення та він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років .

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не надходило відповідних звернень із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді застави, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, пов`язана з тим, що у підозрюваного відсутній постійний заробіток.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він може ухилитися від перебування в межах будинку де мешкає та вибути до іншого місця проживання, в тому числі і закордон так як являється громадянином РФ, що може призвести до невиправданого затягування досудового розслідування у зв`язку з неможливістю своєчасної явки підозрюваного до органу досудового розслідування та суду

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити і обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів. Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 є наявність уникнення ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, натомість просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000136, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

29.04.2025 о 19:25 годин ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

30.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище і долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та на які вказує слідчий;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлена свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Враховуючи викладене, слідчий вважає, що неможливо запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу окрім тримання під вартою.

Розглянувши клопотання та вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухав думку прокурора, слідчого, які вважали необхідним клопотання задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який у передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, також судом враховується, що ОСОБА_6 може переховуватись за кордоном, так як являється громадянином російської федерації.

Враховуючи вищевикладене, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_6 , також враховуються, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Вважаю, що прокурором та слідчим під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених Кримінально-процесуальним кодексом України, у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.05.2025 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень (20 х 3028 = 60 560).

За таких підстав, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відносно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27.06.2025, включно, із застосуванням застави у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків на підставі ч.5 ст.194.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 19 год. 25 хв. 29 квітня 2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію о 19 год. 25 хв. 27 червня 2025 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.05.2025 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень (20 х 3028 = 60 560), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: отримувач ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, банк отримувача ДКСУ, м.Київ код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0005435 - застава за підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по справі №505/1332/25 провадження №1-кс/505/757/25, кримінальне провадження №-0000136 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2025.

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

- не залишати населений пункт, а саме: м. Кодима, Подільського району, Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин та подій пов`язаних з вказаним кримінальним провадженням.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1