ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/8/23
провадження № 1-в/691/25/25
УХВАЛА

17 липня 2025 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, заяву (клопотання) т. в. о. начальника ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , про розяснення щодо виконання вироку суду в частині речових доказів,

УСТАНОВИВ:

На адресу суду, від т. в. о. начальника ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , надійшла заява про розяснення щодо виконання вироку суду в частині речових доказів, а саме конкретизувати із зазначенням номерів кримінальних проваджень по яким прийнято рішення суду, оскільки в ході опрацювання вироку суду по справі № 691/8/23, встановлено, що кримінальне провадження 0002220 було обєднане з кримінальним провадження номер 0000111 та 0000236, по якому теж до КЗРД надходили речові докази.

У судове засідання ні заявник, ні прокурор не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 379 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказана заява (клопотання), яка за своїм змістом не є роз`ясненням судового рішення, а стосується питання виконання вироку в частині речових доказів, та у її вирішенні, приходить такого висновку.

Нормами частини 2 статті 26 КПК України, визначено, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

З огляду на положення кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 380 КПК України), розяснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи розяснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних, або про розяснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в розясненні рішення.

Вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 04 березня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винною та засуджена за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 із застосуванням ст. 69 КК України, ч. 1 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, від відбування покарання звільнена з випробуванням на 3 роки іспитового строку. Вирок набрав законної сили 03 квітня 2025 року та звернутий до виконання.

Згідно пункту 14 частини 1 статті 537, пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України, суд, що ухвалив вирок вирішує інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відноситься питання щодо речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Відповідно до частини 9 статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

У резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів (п.п. 4 п. 1 ст. 374 КПК України).

За змістом розяснення пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, повязаних з виконанням вироків" № 11 від 21.12.1990 зі змінами, суди крім іншого вправі вирішувати питання, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду та про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, встановлено, що при ухваленні вироку від 04.03.2025 року в справі № 691/8/23 судом вирішено питання щодо речових доказів, яке прийняте з урахуванням наданих прокурором та досліджених судом доказів. Посилання на номер кримінального провадження 0002220 від 21.09.2022 року стосується лише речового доказу - компакт-диск з відеозаписом. Інші речові докази, в тому числі наркотичні засоби, такого зазначення не потребують. Вирок, на думку суду, є зрозумілим, будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння не містить.

Суд звертає увагу на те, що подана заява (клопотання) не містить жодних відомостей чи додатків на обґрунтування викладених тверджень, щодо наявності речових доказів, які підлягають знищенню за кримінальним провадженням щодо засудження ОСОБА_4 та не вирішені судом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення внесеної на розгляд заяви (клопотання).

Керуючись ст. ст. 100, 369 - 372, 380, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви (клопотання) т. в. о. начальника ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , про розяснення щодо виконання вироку суду в частині речових доказів, відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1