Справа № 442/5002/25
Провадження № 1-кс/442/1125/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області - ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, -

з участю сторін:

власника майна - ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Власник майна ОСОБА_3 заявив клопотання про скасування арешту на його майно, накладене ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.07.2025, а саме на мобільний телефон чорного кольору марки «Xiaomi» модель 23124ra7EO, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із вмістом у ньому сім-карти з абонентським номером НОМЕР_3 , оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні даного заходу.

У судовому засіданні подане клопотання підтримав. Вказав, що мобільний телефон необхідний йому для роботи, так як у ньому збережені електронні ключі. Наголосив, що при вилученні такого, він надав працівникам поліції усі доступи до сайтів. Слідчий його повідомив, що мобільний телефон повернули зі Львова, з перевірки кіберполіцією, а тому відсутня потреба у подальшому арешті.

Прокурор ОСОБА_4 заперечила проти скасування арешту, вказуючи, що мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, ще не проведені всі слідчі дії. Санкція статті даного кримінального провадження не передбачає конфіскації майна. ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні жодного статусу не має, допитувався як свідок.

Заслухавши прокурора та власника майна ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, доходжу висновку про таке.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Ухвалою слідчого судді від 30.07.2025 у справі № 442/5002/25 накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні №90000029 від 02.04.2025, а саме:мобільний телефон чорного кольору марки «Xiaomi» модель 23124ra7EO, IME 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із вмістом у ньому сім-карти з абонентським номером НОМЕР_3 , Фібулу-брошку 6-7 ст. Сварга» та мобільний телефон чорного кольору марки «Xiaomi 1Т» IMEI 1: НОМЕР_4 , IME 2: НОМЕР_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування такими.

У судовому засіданні слідчий суддею досліджено, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не оголошено підозру, санкція ч.1 ст.193 КК України не передбачає спеціальної конфіскації, для забезпечення якої необхідний арешт майна, а також прокурор не заперечила проведення огляду належного ОСОБА_3 мобільного телефону працівниками кіберполіції.

Враховуючи вищенаведене, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і те, що з моменту накладення арешту пройшов необхідний період часу для здійснення окремих слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання про можливе часткове скасування арешту на мобільний телефон власника ОСОБА_3 , в частині скасування заборони користування.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 - задоволити частково.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.07.2025 у кримінальному провадженні №0000029 від 02.04.2025, а саме на мобільний телефон чорного кольору марки «Xiaomi» модель 23124ra7EO, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із вмістом у ньому сім-карти з абонентським номером НОМЕР_3 в частині заборони користування.

Мобільний телефон чорного кольору марки «Xiaomi» модель 23124ra7EO, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із вмістом у ньому сім-карти з абонентським номером НОМЕР_3 передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 , залишивши арешт на майно в частині заборони права на відчуження і розпорядження.

Попередити ОСОБА_3 про відповідальність, передбачену статтею 388 КК України, за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала слідчого судді про передачу майна, на котре накладено арешт, на відповідальне зберігання, під час досудового розслідування згідно положень ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 28.08.2025 о 09 год.30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1