Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/867/25
Провадження № 1-кп/945/515/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Веснянської сільської ради

Миколаївського району

Миколаївської області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 22.01.2025 за № 0000028, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2025 приблизно о 16:00 ОСОБА_5 , перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел, направлений на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, що розташовані на землях та перебувають у віданні Веснянської сільської ради, Миколаївського району, Миколаївської області.

Після чого, а саме 21.01.2025 приблизно о 17:00 ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев у лісовому насадженні лінійного типу (полезахисній лісосмузі), із використанням автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 належного на праві власності ОСОБА_5 , взявши із собою належну йому бензопилу помаранчевого кольору з надписом на корпусі «4500М», направився до лісового насадження лінійного типу (полезахисної лісосмуги), що розташоване на території земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0162, поблизу с. Чемерлієве, Миколаївського району, Миколаївської області, яке перебуває під віданням Веснянської сільської ради, Миколаївського району, Миколаївської області.

В подальшому, а саме 21.01.2025, в проміжок часу між 17:00 та 18:00, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 продовжуючи поступово реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісовому насадженні лінійного типу (полезахисній лісосмузі), що розташоване на території земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0162, а саме на відстані близько 3 км від с. Чемерлієве Миколаївського району, Миколаївської області, прибув на місце розташування вищезазначеного лісового насадження.

Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи на території лісового насадження лінійного типу (полезахисної лісосмуги), що розташоване на території земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0162, поблизу с. Чемерлієве Миколаївського району, Миколаївської області, яке перебуває під віданням Веснянської сільської ради, Миколаївського району, Миколаївської області, заздалегідь знаючи, шо діє неправомірно, діючи в порушення вимог ч. 1 ст. 4 Лісового кодексу України, згідно якої до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, п. 3 п. 2 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 № 733, який до лісів відносить також захисні ліси, пп. 1 п. 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 № 733, відповідно до якого до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема лісові насадження лінійного типу (полезахисні лісові смуги, державні захисні лісові смуги, лісові смуги уздовж забудованих територій населених пунктів), п. 1 ч. 1 ст. 67 Лісового кодексу України, відповідно до якого заготівля деревини може здійснюватися у порядку спеціального використання лісових ресурсів, ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, яка встановлює, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно, п. 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, згідно якому лісорубний або лісовий квиток с основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу. що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів, п. 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, яким передбачено, що лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки, п. 8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, згідно якому лісовий квиток видається власником лісів або постійним лісокористувачем, не отримавши спеціального дозволу на використання лісових ресурсів - лісорубного квитка або лісового квитка, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев, діючи незаконно, умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, ОСОБА_5 заздалегідь заготовленим знарядлям, яке було необхідне для здійснення спилу стовбурів дерев та їх подальшого розпилу на фрагменті, а саме бензопили помаранчевого кольору з надписом на корпусі «4500М», яка належить останньому, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою подальшого використання у власних цілях, використовуючи фізичну силу, здійснив незаконний спил 2 (двох) сироростучих (живих) дерев породи «Акація», відділивши (спилявши), за допомогою вищезазначеної бензопили стовбури дерев від коріння: діаметром 32 см, 60 см, що зростали у вищезазначеному лісовому насаджені лінійного типу (полезахисній лісосмузі), яке перебуває під віданням Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив державі в особі Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області істотну шкоду на загальну суму 39752,24 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у захисному лісовому насадженні, що заподіяло істотну шкоду.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачений визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене просив суд обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, документів, що стосуються процесуальних витрат та долі речових доказів.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Обвинувачений проти такого порядку та обсягу дослідження доказів не заперечував.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд роз`яснив учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на позицію сторін кримінального провадження щодо порядку та обсягу дослідження доказів, суд здійснив судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, вирішивши обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням відомостей, що характеризують обвинуваченого, та документів, що стосуються процесуальних витрат та долі речових доказів.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, висловлював жаль з приводу вчиненого. Надав суду показання, повністю підтвердивши обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що частково відшкодував заподіяну шкоду у розмірі 1900 гривень, та має намір поступово виплатити залишок.

Суд також дослідив та долучив до матеріалів судового провадження надані стороною обвинувачення докази, які характеризують особу обвинуваченого, та стосуються процесуальних витрат і речових доказів, зокрема: довідку про склад сім`ї та проживання від 13.02.2025 № 193/03.08, характеристику від 13.02.2025 № 2104-04-04-25, видані Нечаянською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області; довідку КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР від 04.02.2025 № 465, про те, що ОСОБА_5 за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався; довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.01.2025 № 300; вимогу про відсутність у ОСОБА_5 судимостей; акт здачі-приймання висновку експерта № 324/25-28, висновок експерта № 324/25-28 від 12.03.2025; квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 14 від 28.04.2025; постанову від 30.01.2025 про визнання речовим доказом 6 фрагментів спиляної деревини породи «акація», квитанцію про отримання речових доказів на зберігання; ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.01.2025 № 945/153/25; зберігальну розписку ОСОБА_5 від 30.01.2025; постанову від 22.01.2025 про визнання предмета речовим доказом по кримінальному провадженню автомобіля «ВАЗ» «21070», коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , зв`язку ключів, бензопилу помаранчевого кольору, на корпусі якої наявний надпис «4500 м».

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у захисному лісовому насадженні, що заподіяло істотну шкоду, доведена повністю.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів; обставини вчинення кримінального правопорушення; ставлення до скоєного обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, розкаявся у вчиненому; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 66 КК України суд обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, не встановлено.

Частина перша статті 246 КК України передбачає покарання у виді штрафу, пробаційного нагляду, обмеження волі або позбавлення волі. Розмір штрафу відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України визначається судом з урахуванням майнового стану винного. У розпорядженні суду відсутні відомості про офіційне працевлаштування обвинуваченого, а також про вид і розмір його доходів, тому суд вважає недоцільним застосування для виправлення обвинуваченого покарання у виді штрафу навіть у мінімальному розмірі, оскільки існують обґрунтовані підстави вважати, що призначене судом покарання не буде виконане.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому такий вид покарання як обмеження або позбавлення волі буде занадто суворим і не матиме належного виховного впливу на обвинуваченого.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і що більш суворий вид покарання із числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням того, що ОСОБА_5 раніше не судимий, щиро розкаявся, суд призначає йому покарання за ч. 1 ст. 246 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 2 ст. 59-1 КК України, що сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправленню обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Оскільки стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2120 грн 40 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

При вирішенні питання про долю речових доказів, суд враховує таке.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 96-2 КК України визначені випадки застосування спеціальної конфіскації, зокрема у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У зв`язку із зазначеним, на підставі статей 96-1, 96-2 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави бензопилу помаранчевого кольору, на корпусі якої наявний напис «4500 м» та фрагменти спиляної деревини у кількості 6 шт.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.01.2025 на автомобіль «ВАЗ» «21070», коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та зв`язку ключів, фрагменти спиляної деревини у кількості 6 штук, бензопилу помаранчевого кольору, на корпусі якої наявний надпис «4500 м».

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 349, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі частини 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.01.2025 на автомобіль «ВАЗ» «21070», коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та зв`язку ключів, фрагменти спиляної деревини у кількості 6 штук, бензопилу помаранчевого кольору, на корпусі якої наявний надпис «4500 м» - після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ» «21070», коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та зв`язку ключів, які передано на відповідальне зберігання користувачу (володільцю) ОСОБА_5 - повернути власнику ОСОБА_5 .

Застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави фрагменти спиляної деревини породи «акація» у кількості 6 штук, бензопилу помаранчевого кольору, на корпусі якої наявний надпис «4500 м», передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-екологічної експертизи в сумі 2120,40 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

23.06.2025