Справа № 577/5063/24
Провадження № 1-кп/577/133/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000843 від 28 липня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2024 року до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали суду від 17 липня 2025 року обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений до 13 вересня 2025 року до 24 год. 00 хв.

До спливу вказаного часу завершити судовий розгляд кримінального провадження не виявляється можливим, оскільки у кримінальному провадження не допитаний обвинувачений та свідки, а також ТУ ДБР у м. Полтаві не проведена перевірка повідомлених ОСОБА_7 фактів застосування до нього працівниками Конотопського РВП ГУНП в Сумській області недозволених методів під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000843.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, та вчинити інше кримінальне правопорушення, не перестали існувати.

Потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримують.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти продовження обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, прохає застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 підтримує позицію свого підзахисного.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, приходить висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю інформації про матеріальний, соціальний стан особи та інше. Так у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування».

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, належить до тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

Вказаний злочин належить до кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Зазначене свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий.

Звільнившись 05 грудня 2023 року з місць відбування покарання умовно-достроково, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та вже 27 липня 2024 року вчинив інкримінований йому злочин, передбачений ч. 3 ст. 153 КК України.

Суд вважає, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, в сукупністю з інформацією про особу обвинуваченого, дозволяє спрогнозувати з достатнім високим ступенем імовірності, що ОСОБА_7 , з метою уникнення покарання, може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також суд враховує, що потерпілою від злочину є ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка на час вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину була неповнолітньою.

Потерпіла як і обвинувачений проживають в м. Конотопі Сумської області.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що вона боїться обвинуваченого, а саме того, що він буде переслідувати її за звернення із заявою про вчинення ним злочину до правоохоронних органів.

За таких обставин, суд приходить висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують мати місце і на даний час, а тому обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до двох місяців.

При цьому, суд приймає до уваги, що згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, п. 2 ч. 1, п 1-1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до 25 жовтня 2025 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, обвинуваченим та його захисником безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1