Справа № 482/1780/25
Номер провадження 1-кс/482/596/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м. Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 його захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса клопотання слідчого кримінальному провадженні слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000397від 21.05.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відділом розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000397 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в травні 2025 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 , при невстановлених обставинах, вступив в попередню злочинну змову із своїм знайомим - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 під приводом повернення неіснуючого зобов`язання шляхом вимагання, поєднаного із погрозами насильства над потерпілою.

Володіючи інформацією про спосіб життя потерпілої, місце проживання, місце роботи та місця перебування останньої, усвідомлюючи той факт, що потерпіла ОСОБА_9 ніколи не мала та не має жодних боргових зобов`язань перед ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , останні розробили злочинний план, відповідно до якого вони будуть вимагати грошові кошти у потерпілої шляхом здійснення на неї психологічного тиску, залякування, висловлення погроз застосування насильства до потерпілої ними та з боку третіх осіб.

В подальшому, реалізуючи спільно розроблений ОСОБА_8 та ОСОБА_4 злочинний план, спрямований на здійснення незаконної вимоги передачі чужого майна, поєднаної з погрозою насильства над потерпілою, з корисливих спонукань, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , систематично впродовж періоду часу з травня 2025 року по 24.06.2025 виконували активні дії, направлені на досягнення спільної злочинної мети - заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , а саме:

- систематично телефонували та відправляли смс-повідомлення потерпілій ОСОБА_9 , висловлюючи в розмові вимоги про передачу грошових коштів в рахунок неіснуючого боргу в різних сумах (від 1900 до 2500 гривень щодня; 3000 гривень щотижня на загальну суму 3000 доларів США) з погрозами застосування насильства до останньої у разі невиконання висунутих вимог;

- неодноразово ініціювали зустрічі з потерпілою ОСОБА_9 , в тому числі приїжджаючи за місцем її проживання, обмежуючи свободу її пересування поза її волею, в ході яких особисто висловлювали останній вимогу передачі їм грошових коштів з погрозою застосування насильства до останньої.

Побоюючись реалізації погроз з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , знаходячись в пригніченому емоційному стані, потерпіла ОСОБА_9 під примусом погодилася на виплату неіснуючого боргу в сумі 3 000 доларів частинами. Після цьому ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 реквізити банківського рахунку, на який їй необхідно буде перерахувати кошти.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_8 неодноразово вимагали від потерпілої ОСОБА_9 сплачувати частинами неіснуючий борг за повідомленими раніше реквізитами банківської картки. При цьому потерпіла ОСОБА_9 , реально усвідомлюючи висловлені погрози та побоюючись їх реалізації, почала на вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перераховувати на банківську картку ПУМБ НОМЕР_1 , реквізити якої надав їй ОСОБА_4 , різні суми грошових коштів на виконання незаконних вимог останніх.

Так, 27.05.2025 приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний план, попередньо зателефонувавши ОСОБА_9 та отримавши негативну відповідь на вимогу перерахувати на повідомлений раніше рахунок грошові кошти у сумі 3000 гривень, висловивши погрози застосування насильством до останньої, володіючи інформацією про місце проживання останньої, з метою залякування, прибули за місцем її проживання. В ході спілкування ОСОБА_8 та ОСОБА_4 висловили вимогу передачі їм грошових коштів, на що потерпіла ОСОБА_9 , побоюючись реалізації висловлених щодо неї погроз, передала ОСОБА_8 та ОСОБА_4 належні їй грошові кошти в сумі 500 гривень.

У подальшому, 30.05.2025 приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , маючи на меті особисте незаконне збагачення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільно розробленого з ними злочинного плану, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом вимагання, попередньо зателефонувавши ОСОБА_9 за допомогою мобільного застосунку Viber висловив вимогу щодо перерахування на раніше повідомлений їй ОСОБА_4 номер банківської картки АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 , грошових коштів в сумі 2500 гривень в рахунок оплати частини неіснуючого боргу.

У той же день потерпіла ОСОБА_9 , діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, здійснила транзакцію, перерахувавши на вказану ОСОБА_8 та ОСОБА_4 банківську картку, грошові кошти в сумі 2500 гривень.

В результаті вказаних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 незаконно шляхом вимагання у ОСОБА_9 отримали грошові кошти на суму 7700 гривень, які розподілили між собою, розпорядившись ними на власний розсуд.

Відомості за вказаними фактами внесені до ЄРДР за №0000397від 21.05.2025 року.

24.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

24.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна (вимаганні), з погрозами насильства над потерпілим, вчинених за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

26 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Новоодеського районного Миколаївської області, підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.08.2025 року включно, без визначення розміру застави.

22.08.2025 року строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, а саме до 24.11.2025 року .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою спливає 24.08.2025 року.

Проте, завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки необхідно виконати слідчі та процесуальні дії, проведення та завершення яких погребує додаткового часу.

Водночас, ризики, які були встановлені судом при обранні підозрюваній особі запобіжного заходу, не зменшились та не припинили свого існування, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що він не визнає своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Від надання пояснень відмовився.

Захисник у судовому засіданні вказував, що органом досудового розслідування і прокурором не доведено наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, він не судимий, не доведено яким саме чином він може покинути межі підконтрольної Україні території. ОСОБА_4 є військовослужбовцем і прокурором не надано доказів що він самовільно залишив місце служби. Досягнення цілей запобіжного заходу можливе і при обранні такого запобіжного заходу як домашній арешт із покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України. Інші ризики заявлені у клопотанні також не підтверджуються реальними обставинами.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваної та її захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Відомості за вказаними фактами внесені до ЄРДР за №0000397від 21.05.2025 року.

24.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

24.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна (вимаганні), з погрозами насильства над потерпілим, вчинених за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

26 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Новоодеського районного Миколаївської області, підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.08.2025 року включно, без визначення розміру застави.

22.08.2025 року строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, а саме до 24.11.2025 року .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Інформацією УСБУ в Миколаївській області щодо ймовірної причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

2.Заявою ОСОБА_9 про вчинення щодо неї кримінального правопорушення від 21.05.2025

3.Копією платіжної інструкції, виданої потерпілою ОСОБА_9 (щодо перерахування грошових коштів на банківський рахунок, зазначений ОСОБА_4 )

4.Протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 від 22.05.2025, від 28.05.2025

5.Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.05.2025

6.Протоколом про хід проведення аудіо-, відеоконтролю особи № 64/104-210 від 30.05.2025 з додатком до нього - МНІ №3524 від 20.05.2025

7.Протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 615 КПК України (в ході особистого обшуку вилучено мобільний телефон та банківську картку на яку потерпіла за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 переводила грошові кошти);

8.Протоколом огляду речей та документів за участю спеціаліста від 20.06.2025;

9.іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, в тому числі матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, з яких ще не знято гриф секретності «таємно».

Підозра, як визначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, що можна перевірити у судовому розгляді, та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Наявність цих ризиків була встановлена слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_4 , який не має міцних соціальних зв`язків, на даний час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, поєднаного із погрозами насильства до потерпілого з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 189 КК України. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна. ОСОБА_4 не мав раніше та не має на момент затримання будь-якого (постійного/тимчасового) місця роботи, тобто у нього відсутні будь-які легальні джерела доходу. Підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення насильницького злочину, на теперішній час є особою несудимою в силу ст. 89 КК України. За даними оперативного підрозділу рахується військовослужбовцем, уникає мобільних блок-постів та груп РТЦК та СП. За такого, будучи достеменно обізнаним про вид та міру покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний може вжити спроби до уникнення кримінальної відповідальності шляхом виїзду до інших областей, закордон або на непідконтрольні Україні території, в тому числі із порушенням вимог закону.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків.

ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, як особисто, так і за допомогою посередників, будучи обізнаним про місце мешкання потерпілої, свідків у вказаному кримінальному провадженні, може здійснювати на них незаконний тиск, з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та частково чи повністю виправдовують його, шляхом вмовляння або погроз, що зашкодить кримінальному провадженню. Досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження дають підстави для висновку, що погрози і залякування є методом впливу який ОСОБА_4 вже застосовував до потерпілої.

Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження.

Таким чином ризики, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на сьогоднішній день не відпали та не зменшилися.

На сьогоднішній день саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованим і застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить завдань кримінального провадження та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків на даному етапі. Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не заважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Надані в судовому засіданні захисником пояснення не спростовують існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, які послужили підставами для обрання запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою до 24.10.2025 року.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000397від 21.05.2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.10.2025 рокувключно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1