У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/13938/23

№ 1-кс/183/1063/25

06 червня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 16.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсипне Троїцького району Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії начальника кінологічної групи (інструктора) кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , у військовому званні «головний сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

В обґрунтування клопотання слідчий вказує на встановленні досудовим розслідуванням обставини, а саме, що головний сержант ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, і проходячи її н а посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії начальника кінологічної групи (інструктора) кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , у військовому званні «головний сержант», діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 11 березня 2022 року, близько 21 години 00 хвилин, головний сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, порушив вимоги зазначеного вище законодавства та самовільно залишив місце служби, а саме район виконання завдання відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходився в АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

27 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Відсутність інформації про фактичне місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 позбавило можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 27.10.2023р. особисто у день його складання, у зв`язку з чим зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики (на 01.11.2023, 02.11.2023, 03.11.2023) відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано 28.10.2023 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням https://www.gp.gov.ua/ua/posts/ та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № 217 (7615) від 28.10.2023, за посиланням: https://ukurier.gov.ua/.

Разом з тим, на виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_5 до органу досудового розслідування жодного разу не з`явився, відомості про його місцезнаходження відсутні. Постановою слідчого від 07.11.2023 р. підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, допитами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , актом службового розслідування,витягами з наказів військової частини, іншими зібраними під час досудового розслідування доказами.

Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 176 ч. 8 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України, тобто тримання під вартою.

На підставі зазначеного, сторона обвинувачення звернулася з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання навівши доводи і аргументи, які відображають зміст клопотання. Повідомила, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, останній переховується від органів досудового розслідування, його оголошено у розшук, на даний час місце його знаходження не відомо. Просила надати дозвіл на його затримання для доставки до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши пояснення прокурора, надані письмові докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З матеріалів клопотання вбачається, що 27 жовтня 2023 року складене повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке 27 жовтня 2023 року отримано захисником підозрюваного та вручено підозрюваному в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України шляхом його публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження 28 жовтня 2023 року та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується наданими слідчим доказами. Зокрема, витягом з ЄРДР від 16.03.2022 р. за № 0000041, показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , витягом з наказу від 27.07.2021 року № 543-ОС про особовий склад, висновком службового розслідування, які у своїй сукупності підтверджують наявність підстав для обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Також, слідчий суддя вважає доведеним вказані слідчим ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винним, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходили військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та/або погроз застосування такого насильства. Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі як військовослужбовець продовжить вчинювати злочин, у якому він підозрюється, та може вчинити інший військовий злочин.

При цьому, слідчий суддя вважає не доведеним наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчим не конкретизовано і необґрунтовано як саме підозрюваний може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Постановою слідчого від 07.11.2023 р. підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук через те, що останній переховується від органів слідства і його місцезнаходження невідомо. Станом на момент розгляду клопотання доказів того, що підозрюваний розшуканий, самостійно з`явився до слідчого не надано.

Крім того, підозрюваний неодноразово в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, з огляду на відсутність достовірних відомостей про місце його перебування, викликався до слідчого, однак жодного разу не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують обставини, зазначені у п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, що має важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсипне Троїцького району Луганської області, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 (вул. Шевченко, 7, м. Самар Дніпропетровської області, тел.: 066-243-03-88).

Ухвала діє до 06 грудня 2025 року включно та втрачає законну силу 07 грудня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1