Справа № 635/9110/24
Провадження № 1-кп/645/221/25
УХВАЛА

Іменем України

09 липня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Від захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про відвід прокурору ОСОБА_3 , посилаючись на те, що прокурором в судовому засіданні 12.06.2025 були допущені висловлювання, які є неприпустимими в змагальному кримінальному процесі, заявивши, що захисник в умисно затягує розгляд справи, поставивши під сумнів достовірність фактів тимчасової непрацездатності, що вже підтверджені документально, звинуватив сторону захисту у зловживанні правами, не маючи на те юридичного або фактичного підґрунтя. Захисник вважає такі дії прокурора не лише неприпустимими оцінювальними судженнями, але такими, що створюють враження про його упередженість, що суперечить стандартам об`єктивності, закріпленим у Конституції України та КПК України. Вважає, що дії прокурора ОСОБА_3 виходять за межі його процесуальних повноважень, ставлять під сумнів законність та неупередженість подальшого розгляду справи, а також перешкоджають реалізації прав сторони захисту, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви захисника за безпідставністю, оскільки підстави для відводу, передбачені ст. 77 КПК України відсутні. Зазначив, що будь-яких зауважень з приводу перебування захисника на стаціонарному лікуванні в попередньому судовому засіданні сторона обвинувачення не висловлювала. Зауваження про затягування розгляду справи не є підставою для упередженості.

Обвинувачен ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та її захисник, адвокат ОСОБА_7 підтримали заяву захисника, адвоката ОСОБА_5 ..

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Положеннями ст.77 КПК України визначено підстави відводу щодо прокурора.

Так, згідно вимог вказаної статті прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Отже, для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які передбачені вказаною вище статтею. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Підставами для відводу не можуть бути припущення обвинуваченого чи його захисника, щодо упередженості прокурора, який підтримує обвинувачення в суді.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема в рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Білуха проти України», особиста безсторонність та неупередженість особи, яка виконує функції держави, презумується, поки не надано доказів протилежного. Доказами протилежного є переконливі факти порушення безсторонності, тобто факти, які дають підстави для обґрунтованого побоювання прийняття упередженого рішення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти справедливо, неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 27 цього Кодексу, у відносинах з іншими учасниками судочинства прокурор повинен дотримуватися ділового стилю спілкування, виявляти принциповість і витримку.

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування й в судовому провадженні (ст. 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Враховуючи доводи заявника, викладені в заяві про відвід, ним визначено правову підставу для відводу прокурору, наведену в п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, - існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Водночас, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу прокурора, таких підстав не встановлено і судом.

Доводи захисника щодо дій прокурора, що виходять за межі його процесуальних повноважень, упередженого ставлення, суд відхиляє, як такі, що не підтверджені доказами.

Думка сторони обвинувачення щодо затягування стороною захисту розгляду справи не є упередженням, а отже, не може слугувати підставою для відводу.

Будь-якого зневажливого ставлення або висловлювань прокурора до сторони захисту судом не встановлено.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, при відсутності обґрунтованих сумнівів в неупередженості прокурора, суд вважає, що заява захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 із заявлених ним підстав, задоволенню не підлягає.

На підстав викладеного, керуючись статтями77,80, 81 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про відвід прокурора ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 11.06.2025.

Суддя ОСОБА_1