Справа №: 398/2650/25
провадження №: 1-кс/398/620/25
УХВАЛА

Іменем України

"06" травня 2025 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Олександрія клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2025 за №0000095, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2025 за №0000095, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначає, що 16.06.2024 надійшло повідомлення співробітника ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що під час перевірки адреси: АДРЕСА_1 , для встановлення місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , котрий самовільно залишив військову частину, виявлено у пред`явленому військовому квитку ознаки його підроблення. 01 травня 2025 року проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , біля третього під`їзду, під час якого військовий квиток за серією НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету «НПУ» №CRI1162950.

В судове засідання дізнавач не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання просить задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, клопотання просить задовольнити.

Власник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За відсутності клопотань від учасників, на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, надані дізнавачем в сукупності з іншими доказами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів, наданих суду вбачається, що в провадженні СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000095 від 01 травня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з копією протоколу огляду місця події від 01.05.2025, в період часу з 15:24 до 15:34 год., в м. Олександрія по вул. Шевченка, 61А, біля 3-го під`їзду, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: військовий квиток серія НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).

Відповідно до копії постанови дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 від 02 травня 2025 року, вилучений в ході огляду місця події військовий квиток визнано речовим доказом.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно зі ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку накладення арешту на зазначене у клопотанні майно обумовлене необхідністю встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також дане майно має доказове значення у кримінальному провадженні. Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, приймаючи до уваги, що не застосування арешту може призвести до знищення майна або розпорядження ним в інший спосіб, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2025 за №0000095, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на виявлений та вилучений в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , біля 3-го під`їзду, військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, яке розглядається під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом; також мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, якщо доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1