Справа № 216/6748/25
провадження 1-кс/216/2212/25
УХВАЛА

іменем України

22 серпня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця - солдата за мобілізацією з 13.02.2025 року, перебуваючого у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ст. 15 ч. 2 ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0004602 від 03.04.2025 року,

в с т а н о в и в:

22.08.2025 року до слідчого судді надійшло вказане клопотання слідчого, яке мотивовано тим, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ), Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, Указом від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ, Указом від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ, Указом від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-ІХ та Указом від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-ІХ у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України строки дії воєнного стану в Україні постійно продовжувались, у тому числі із 05 годин 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 року.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №46 від 13.02.2025 рядового ОСОБА_5 , призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

При цьому, 04.03.2025 солдат ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , тимчасове місце дислокації якої було в населеному пункті АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 04.03.2025 був відсутній при перевірці наявності особового складу в місці тимчасової дислокації в населеному пункті АДРЕСА_2 , тобто самовільно залишив військову частину, командуванню про причини свого вибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 21.08.2025 о 12.20 годині був затриманий працівниками правоохоронних органів в приміщенні Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, розташованого по вул. Великого Кобзаря,14, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, тим самим вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин) було припинене.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України за ознаками: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім цього ОСОБА_5 будучи раніше судимий за умисний корисливий злочин останній раз 06.12.2017 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу за ч.3 ст.15, ч.186, ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний корисливий злочин.

Так ОСОБА_5 , повторно, 06 серпня 2025 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, діючи умисно, знаходячись в приміщенні ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» ТМ «АВРОРА» магазину №664 розташованого по пр. Лермонтова, 22Б в м.Кривий Ріг, маючи намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна і звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто із співробітників охорони магазину не спостерігає, та вони носять таємний характер, знаходячись на відділі з продажу автомобільних товарів таємно викрав з вітрини відкритої викладки, чотири одиниці товару «ремінь стяжний д/вантажу з храпов. і гачк. 0,05х10м арт.27367», вартість якого, згідно висновку експерта, станом на 06.08.2025 становить 299,00 грн. за одиницю, на загальну суму 1196,00 грн.

Після чого, даний товар поклав до полімерного пакету, принесеного з собою, та пішов у напрямку касової зони магазину, та знаходячись біля виходу з приміщення магазину, ОСОБА_5 був викритий працівником охорони, який помітив його протиправні дії та намагався зупинити.

Усвідомлюючи, що його дії стали відкритими та очевидними для оточуючих, ОСОБА_5 , не відмовляючись від реалізації свого злочинного наміру, продовжив дії, спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном, утримуючи у руках пакет із викраденим товаром, намагався покинути приміщення торговельної зали магазину, після чого кинув його на підлогу магазину та сам почав тікати від охоронця магазину, при цьому покинув місце вчинення кримінального правопорушення, не маючи змоги розпорядитись викраденим майном та не вчинивши всіх дій, які вважав за необхідне, оскільки був зупинений охоронцем магазину.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» ТМ «АВРОРА» магазину №664 могла бути спричинена майнова шкода на загальну суму 1196,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України за ознаками закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень та існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити із наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник проти задоволення клопотання заперечували, оскільки самовільне залишення частини підозрюваним скоєне у зв`язку із побоюванням за своє життя. Наразі, ОСОБА_5 готовий, за умови знаходження гідної частини, повернутися на військову службу. КАрім того, на даний час його рідна сестра, з якою він проживає разом у квартирі, перебуває на лікуванні, а він повинен забезпечувати її догляд, про що сторона захисту просила взяти до уваги під час винесення судового рішення.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Так, слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004602 від 03.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

21.08.2025 о 12:20 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується як поясненнями останнього під час судового розгляду, який не заперечував інкриміновані обставини скоєння злочину. Так і доданими до клопотання матеріалами, а саме : актом службового розслідування командира ВЧ НОМЕР_1 ; витягом з наказу №1820 від 19.03.2025 року; витягом з наказу №1651 від 08.03.2025 року; рапортом від 05.03.2025 року; витягом з наказу №46 від 13.022025 року; витягом з наказу №67 від 05.03.2025 року; доповіддю ТВО командира ВЧ НОМЕР_1 ; поясненнями ОСОБА_7 ; поясненнями ОСОБА_8 заявою від ТОВ «Вигідна Покупка» ТМ «Аврора» ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімка свідкові ОСОБА_9 ; протоколом огляду речей від 08.08.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімка свідкові ОСОБА_10 ; протоколом огляду від 18.05.2025 року СД-диску з відео записом з приміщення магазину ТМ «Аврора» №664; повідомленням про нову підозру ОСОБА_5 від 21.08.2025 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21.08.2025 року.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя також враховує, що згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Матеріалами кримінального провадження, зазначеними вище у сукупності, підтверджено факт самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_5 понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та вчинення ним закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, тому слідчий суддя вважає пред`явлену підозру цілком обґрунтованою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, обставини кримінальних правопорушень до кінця не з`ясовані у зв`язку із невеликим проміжком часу після події. ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного корисливого злочину, постійного офіційного джерела заробітку не має, не одружений, утриманців та власного житла не має, самовільно залишив військову частину в умовах воєнного стану, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та, зважаючи на усвідомлення ним тяжкості реального покарання, яке загрожує йому, свідчать про можливе виникнення у підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, з урахуванням встановлених обставин, залишаючись на свободі, матиме змогу незаконно впливати на свідків, може вичинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також є співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу, - неможливо.

У зв`язку з цим жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування, зокрема, домашнього арешту не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, за їх недостатністю для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Крім того, оскільки нормами ч.4 ст. 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, в тому числі, статтею 407 Кримінального кодексу України, тому, враховуючи особу ОСОБА_11 та наявні ризики, зазначені вище, виходячи із дискреційних поноважень суду, розмір застави не визначається.

Доводи підозрюваного та його захиснику судом не приймаються до уваги, які не спростовують вказаних висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком у 60 днів, починаючи з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме з 12:20 год. 21 серпня 2025 року.

Визначити кінцевий строк дії ухвали 18 жовтня 2025 року включно.

У відповідністю до ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити директору Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_12