Справа № 507/525/25
Провадження № 1-кп/507/35/2025
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 рокуселище Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Одеської області кримінальне провадження № 0000042 від 01 лютого 2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Миколаївка Ширяївського району Одеської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, маючої на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , не працюючої, не маючої судимості в силу ст. 89 КК України,

про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2025 року, близько 11:00 години, у період дії воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 та не одноразово продовженого, зокрема Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 на 90 діб (затвердженого Законом України №4024-ІХ від 29.10.2024), ОСОБА_3 , перебуваючи на другому поверсі приміщення КНП «Любашівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Любашівської селищної ради, що знаходиться за адресою: вул. Софіївська, буд. 47, селища Любашівка, Подільського району Одеської області, виявила та підібрала з підлоги біля стільця очікування навпроти дверей кабінету лікаря невропатолога №22, мобільний телефон марки «Infinix Hot 50і 4/128GB Sleek Black», з IMEI: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , в чохлі (типу книжка) з матеріалу штучної шкіри темно- зеленого кольору, із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , в робочому стані та не оснащений засобами логічного захисту (паролем), який за необачністю цього ж дня був залишений власницею ОСОБА_5 .

Після чого, в той же день та час, перебуваючи на вищевказаному місці, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вказаний телефон належить сторонній особі та тимчасово вибув з її володіння, маючи реальну можливість ідентифікувати власника знайденого майна або повідомити про знахідку, за раптово виниклим умислом на викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення, з урахуванням сприятливої для неї обстановки, яка на її переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Infinix Hot 50і 4/128GB Sleek Black», з IMEI: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , вартістю 3753 гривень 33 копійок, який знаходився в чохлі (типу книжка) із матеріалу штучної шкіри вартістю 160 гривень, із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить.

В подальшому ОСОБА_3 з викраденим телефоном залишила приміщення лікарні та розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3913 гривень 33 копійок.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала себе повністю, щиро розкаявся та розповіла про обставини вчинення правопорушення, зокрема розповіла, що 10 січня 2025 року вона перебувала в с. Любашівка в лікарні із своєю дитиною. Біля одного з кабінетів вона побачила на полу телефон. Вказаний телефон вона взяла собі, дістала картки та викинула. Так як в неї було скрутне матеріальне становище, вона телефон продала, а кошти використала на свої потреби. В скоєному кається, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, збитки їй відшкодовано повністю, просила суворо обвинувачену не карати.

Обвинувачена окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнала кваліфікацію її дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання нею кваліфікації її дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченої, показання якої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються та дослідженням документів, що її характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їй зрозуміло, що в такому випадку вона буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - у таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не має судимості згідно ст. 89 КК України, співмешкає, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, не працює.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, які пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченої, пом`якшуючих вину обставин, відсутність обставин, що обтяжують вину, думки потерпілої про призначення не суворого покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та їй можливо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 - не має.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

З обвинуваченої ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 2387 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України - п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 2387 грн. 70 коп.

Речові докази по справі після вступу вироку в законні силу: мобільний телефон марки «Infinix Hot 50і 4/128GB Sleek Black», з IMEI: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , чохол (типу книжка) із матеріалу штучної шкіри, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_5 - залишити їй за належністю, скасуваши арешт на вказане майно, яке було накладено ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 24 лютого 2025 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5

Суддя: ОСОБА_1