Справа № 703/1863/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження №0000045 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 18 лютого 2025 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

за ч.1 ст. 309 та ч.2 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_5 в невстановлені слідством час, місці та особи в лютому 2025 року, незаконно, без мети збуту, придбав зіп-пакет з кристалічною речовиною, що по зовнішньому вигляду схожа на наркотичний засіб, яку зберігав при собі без мети збуту до 15 год.46 хв. 17 лютого 2025 року, коли, перебуваючи біля будинку №7 по пров. Якова Водяного в м. Сміла Чркаської області, під час проведення особистого обшуку працівниками поліції у правій внутрішній кишені куртки ОСОБА_5 виявлено та вилучено цю кристалічну речовину.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи від 24 лютого 2025р. № СЕ-19/124-25/2742-НЗПРАП містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР, загальна маса якої становить 0,353г.

Він же, будучи засудженим 18 лютого 2025 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України, у невстановлені слідством час, місці та особи, незаконно, без мети збуту, придбав зіп-пакет з кристалічною речовиною, що по зовнішньому вигляду схожа на наркотичний засіб, яку зберігав при собі без мети збуту до 19 год.25 хв. 14 березня 2025 року, коли, перебуваючи біля будинку №90 по вул. Соборна в м. Сміла Чркаської області, під час проведення особистого обшуку працівниками поліції у правій кишені штанів ОСОБА_5 виявлено та вилучено цю кристалічну речовину.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи від 20 березня 2025р. №СЕ-19/124-25/4188 -НЗПРАП містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР, загальна маса якої становить 0,545г.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе визнав повністю і пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті мали місце. Дійсно і лютому-березні місяці 2025 року він двічі затримувався працівникми поліції на вулицях м. Сміла Черкаської області, які вилучали у нього психотропну речовину, яку він зберігав для власного вживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, що учасники судового розгляду не заперечують і не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст та переконавшись в добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст. 309 КК України, оскільки він незаконно придбав і зберігав без мети збуту психотропну речовину та за ч. 2 ст. 309 КК України, так як він, протягом року після засудження за цією статтею, незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

Відповідно до положень ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону і зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, має виходити з того, що ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачає не тільки вираховування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, але і індивідуальних особливостей та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 та ч.2 ст. 309 КК України, ступінь тяжкості вказаних кримінальних правопорушень, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються, як кримінальний проступок і нетяжкий злочин, а також конкретні обставини та факти їх вчинення ОСОБА_5 .

Дані щодо особи обвинуваченого, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2025 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду.

Обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Разом тим, суд враховує, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження (постанова ККС ВС від 15.11.2021 року у справі № 199/6365/19).

В аспекті вищевикладеного при призначенні виду та міри покарання суд вважає за доцільне зазначити, що щире каяття ОСОБА_5 більше стосувалося формальної відповіді на питання суду та вказівки на свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях, ніж певного емоційно-психічного стану, який би засвідчив критичну оцінку обвинуваченим своєї поведінки, недопустимість її проявлення у суспільстві та подальшого повторення, а також засвідчив би наявність бажання стати на шлях виправлення, мінімізувати або взагалі усунути суспільно-небезпечні наслідки вчиненого ним діяння.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує досудову доповідь працівника Черкаського РС №3 філії ДУ «Центр пробації», відповідно до якої, виправлення ОСОБА_5 неможливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, відтак, вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачено та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_5 засуджується цим вироком, він вчиняв як до, так і після постановлення щодо нього вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2025 року, яким він засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду, а тому покарання йому повинне бути призначене за ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним

до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

У свою чергу у ч. 1-3 ст. 70 КК України зазначається, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.

У п. 21 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 встановлюється, що при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість кримінальних правопорушень, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 судом враховуються правові позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у постанові №236/4167/20 від 22 січня 2024 року.

Зі змісту ч. 4 ст. 70 КК України також вбачається, що при призначенні остаточного покарання в його строк суд має зарахувати покарання, яке повністю або частково відбуте за попереднім вироком суду.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 в прибуток держави належить стягнути 3581 грн 55 коп витрат на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.349, 368 - 371, 372 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України 2 роки пробаційного нагляду.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2025 року у виді 1 роки пробаційного нагляду, більш суворим, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 років пробаційного нагляду.

- за ч. 2 ст. 309 КК України - 1 рік 6 міс позбавлення волі.

На підставі ст. 71,72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, у виді 6 місяців позбавлення волі з розрахунку: 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дні пробаційного нагляду, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70,72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2025 року, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на 2 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави 3581 грн 55 коп витрат на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Речові докази: диск DVD-R, залишити у матеріалах кримінального провадження, а ті, що зберігаються в камері схову речових доказів Смілянського ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області знищити.

Апеляція на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1