Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4002/25
Провадження № 1-кп/279/611/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинвученого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора Коростенської окружної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 08.05.2025 за № 0000334 відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000334 ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, востаннє 17.12.2021 року вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, згідно ч.1 ст.72 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 14.07.2023 по відбуттю строку покарання. У кримінальному провадженні № 0002742 від 27.08.2024 притягується до кримінальної відповідальності Святошинським УН ГУНП у м.Києві за ч.1 ст.155 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.06.2025 по справі № 279/3951/25 в рамках даного кримінального провадження до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 26.07.2025 року з покладенням обов`язків не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження на визначений ним час для проведення слідчих дій; утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Будучи належним чином повідомленим про обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді від 27.06.2025 року, а також про дату, час та місце розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 в судове засідання 25.07.2025 року без поважних причин не з`явився. Ухвалою суду від 25.07.2025 року застосовано до ОСОБА_5 привід обвинуваченого до суду, виконання якої було покладено на працівників Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області. 13.08.2025 року від працівників Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області надійшли матеріали, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_5 за місцем свого проживання відсутній, його місцезнаходження невідомо.

На даний час ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, що є предметом розгляду суду.

Прокурор вказує на наявність ризиків , передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, додатково зазначив, що під час відібрання пояснень від дружини ОСОБА_5 отримана інформація про те, що обвинувачений пропонував їй разом з дитиною переїхати до м.Києва, однак отримавши відмову, залишив місце проживання, та де знаходиться їй не відомо.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання, вказав, що 24.07.2025 року напередодні судового засідання за ним приїхали працівники Овруцького ВП та примусово доставили його до м.Овруч для складення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП, тому він з поважної причини не міг прибути до суду. Крім того, відсутні відомості щодо належного повідомлення його до час та дату судового засідання. Просив застосувати менш суворий запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи захисника та підтвердив інформацію, повідомлену адвокатом, вказавши, що у дійсності він примусово був доставлений до м.Овруч працівниками поліції, які відпустили його лише опівночі, він пішки йшов додому (близько 23 км), тому не прибув в судове засідання 25.07.2025 року. Вказав, що має сім`ю, малолітню дитину, просив залишити його вдома, обравши цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши зміст клопотання, документи наявні в матеріалах кримінального провадження суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжних заходів згідно ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до, зокрема, раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною 2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується обвинувальним актом, призначеним судом до розгляду. Відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України віднесено до тяжкого злочину, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Також встановлена наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки будучи повідомленим про дату, час, місце розгляду справи в суді 25.07.2025 року не з`явився. На підставі ухвали суду від 25.07.2025 року підготовче судове засідання було відкладено на 15:00 годин 13.08.2025 року. Повістка про виклик до суду була отримана ОСОБА_5 07.08.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 13.08.2025 року прокурор подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого до суду, оскільки з матеріалів, зібраних працівниками Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області на виконання ухвали суду про привід ОСОБА_5 , вбачається, що останній залишив населений пункт, в якому проживав, наразі місце перебування його невідомо. У зв`язку з чим заявив клопотання про оголошення розшуку обвинуваченого та зупинення провадження у справі.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.08.2025 надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу до суду для розгляду клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу, оголошено у розшук ОСОБА_5 та зупинено провадження у справі. 18.08.2025 року обвинувачений був затриманий та доставлений до суду.

Зазначені вище обставини переконливо свідчать про ухилення обвинуваченого від явки до суду з метою уникнення від покарання у разі засудження його до позбавлення волі.

При цьому, суд відхиляє доводи захисника та обвинуваченого про те, що останній з поважної причини не прибув в судове засідання 25.07.2025 року, оскільки обставини, на які посилається сторона захисту, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні жодними доказами. Крім того, ОСОБА_5 мав можливість у будь-який спосіб повідомити суд про причини своєї неявки до суду 25.07.2025 року, однак цього не зробив, доки не був затриманий працівниками поліції. Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків також оцінюється слідчим суддею як реальний, оскільки в даному кримінальному провадженні вони судом не допитувалися, а з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів судом, є ризик викривлення їх показань, та, як наслідок, недосягнення завдань кримінального провадження.

Судом також врахований ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення,чи продовження кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, оскільки будучи засудженим 17.12.2021 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 14.07.2023 по відбуттю покарання, має непогашену судимість, однак знову притягується до кримінальної відповідальності за корисливий злочин, що може свідчити про схильність обвинуваченого до вчинення протиправних дій.

З огляду на викладене, слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про відсутність ризиків, оскільки при їх оцінці з урахуванням специфіки кримінального правопорушення, вчиненого у період воєнного стану в Україні, особи обвинуваченого, інших обставин слід виходити з припущення, що ОСОБА_5 може здійснити дії, що перешкоджатимуть судовому провадженню, або ухилитися від суду. Це означає, що при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, суд має враховувати потенційну можливість обвинуваченого впливати на потерпілу, свідків, переховуватися від суду або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені прокурором аргументи та інформація, наявна в матеріалах кримінального провадження, а також пояснень учасників провадження, свідчать про обґрунтованість клопотання та існування підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за наявності фактів ухилення від явки до суду, необхідності вжиття судом заходів для забезпечення кримінального провадження на початковому етапі судового провадження, не запобігатиме ризикам, встановленим в судовому засіданні, та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з огляду на наявність малолітньої дитини, сім`ї, оскільки вони не стали стримуючим фактором до вчинення інкримінованого умисного суспільно-небезпечного діяння, а пояснення, надані дружиною ОСОБА_5 , навпаки свідчать про бажання останнього уникнути кримінальної відповідальності шляхом ухилення від судового провадження.

Оцінивши в сукупності всі обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визначення застави у розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатної особи, буде необхідним і достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання ризикам,зазначеним у ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182,183, 184, 193, 194, 197,205, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000334 від 08.05.2025 року за ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 16.10.2025 року включно.

Визначити заставу у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок суду.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави по 16.10.2025 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Суддя ОСОБА_9