ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/902/25 Головуючий 1 інстанції Іщенко О.В.
Провадження № 11-кп/818/1148/25 Головуючий апеляційної інстанції Курило О.М. Категорія: ч.1 ст.190 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді Курила О.М., суддів Грошевої О.Ю. та Гєрцика Р.В., при секретареві Болотові О.О., з участю прокурора Золочевського С.О., з участю обвинуваченої ОСОБА_1 та її захисника Дмітрієвої Л.М., без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме представника потерпілого Козачка А.М., належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.02.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Курилівка Куп`янського району Харківської області, громадянку України, із середньою освітою, пенсіонерку, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України, з призначенням покарання,в порядку ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області перебував пенсіонер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 мав відкритий в AT «Приват Банк» рахунок, НОМЕР_2 , до якого прив`язана банківська картка №4149-4991-4930-5110, на який йому надходили пенсійні виплати від Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області, які передбачені йому відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: державне пенсійне забезпечення за віком.

Зазначені виплати, а саме пенсію за віком, ОСОБА_2 отримував у період з 12 по 15 число кожного місяця шляхом зарахування грошових коштів на рахунок, відкритий в AT «Приват Банк».

19.05.2022, відповідно до актового запису про смерть №24 від 20 січня 2023 року, ОСОБА_2 помер у місті Куп`янську Куп`янського району Харківської області, про що достовірно було відомо його дружині ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема у разі смерті пенсіонера.

Так, у ОСОБА_1 в травні 2022 року, після настання смерті ОСОБА_2 , але не пізніше 18.06.2022, під час перебування останньої на території смт Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, які перераховувалися відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як пенсія ОСОБА_2 , в період тимчасової окупації території Куп`янського району Харківської області. При цьому ОСОБА_1 була обізнана про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік ОСОБА_2 помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №24 від 20.01.2023.

ОСОБА_1 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, діючи з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, користуючись родинним зв`язком з померлим ОСОБА_2 , умисно не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась ОСОБА_2 , маючи при цьому реальну можливість це зробити, в період часу з 18.06.2022 по 15.01.2023 за допомогою банківської картки емітованої AT «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_2 з банківського рахунку НОМЕР_2 , до якого прив`язана банківська картка № НОМЕР_3 , на який у період з 12.06.2022 по 13.01.2023 було безпідставно нараховано пенсію за віком ОСОБА_2 , здійснила зняття грошових коштів, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, а саме:

18.06.2022, 07.08.2022, 02.10.2022, 15.10.2022, 22.10.2022, 27.10.2022, 14.11.2022, 15.11.2022, 17.11.2022, 18.12.2022, 19.12.2022, 20.12.2022, 22.12.2022, 24.12.2022, 15.01.2023, перебуваючи за адресами: АДРЕСА_3 , місто Харків, вул.Академіка Богомольця буд.З В, місто Харків, вулиця Полтавський Шлях буд.140, місто Харків, вулиця Селянська, буд.20, місто Харків, вулиця Академіка Павлова, буд.309, місто Харків, у приміщенні магазину «Салтівський м`ясокомбінат», місто Харків, у приміщенні магазину «АТБ PR290», місто Харків, вулиця Полтавський Щлях, будинок 134, місто Харків, у приміщенні магазину №720, місто Харків, провулок Розторгуївський, будинок 2, місто Харків, площа Привокзальна, будинок 2, місто Харків, вулиця Полтавський Шлях, будинок 126, шляхом використання терміналу здійснила за допомогою банківської (платіжної) картки №4149-4991-4930-5110, емітованої AT «Приватбанк» на їм`я ОСОБА_3 , зняття грошових коштів на загальну суму 19 276,66 гривень.

Своїми діями ОСОБА_1 незаконно заволоділа грошовими коштами державного бюджету України, які безпідставно були нараховані її померлому чоловікові ОСОБА_2 , як пенсія за віком, розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на загальну суму 19 276,66 гривень.

Вказані дії ОСОБА_1 судом першої інстанціїкваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, тобто як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.02.2025 року, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст.69 КК України; істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону під час винесення вироку; невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Обґрунтовує це тим, що призначене судом першої інстанції покарання у виді штрафу у розмірі 1200 н.м.д.г. не передбачене санкцією ч.1 ст.190 КК України. Посилається на ч.3 ст.65 КК України, відповідно до якої підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються ст.69 цього Кодексу. Наголошує на тому, що у резолютивній частині вироку не зазначено про застосування ст.69 КК України при призначенні покарання. Зазначене, на думку прокурора, є порушенням п.2 ч.4 ст.374 КПК України.

Крім того, вказує, що приймаючи рішення про призначення обвинуваченій покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.190 КК України, суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував підстави застосування положень ст.69 КК України, адже характер та ступінь тяжкості зазначеного правопорушення, конкретні обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченої, на думку прокурора, не давали достатніх підстав для висновку про можливість призначення їй покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України.

У зв`язку з цим прокурор просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_1

винною та призначити їй покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор Золочевський С.О. в судовому засіданні частково підтримав апеляційну скаргу лише стосовно необхідності зміни вироку, оскільки судом першої інстанції під час ухвалення вироку в резолютивній частині не було зазначено про застосування положень ст.69 КК України.

Захисник обвинуваченої адвокат Дмітрієва Л.М. не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора в тій частині, що у резолютивній частині вироку необхідновказати про застосування положень ст.69 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_1 підтримала позицію захисника.

Представник потерпілого Пенсійного фонду України Козачок А.М. про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від нього не надходило. На особистій участі він також не наполягав.

Беручи до уваги те, що інші учасники не заперечували проти проведення розгляду апеляційної скарги без участі представника потерпілого, а сам ОСОБА_4 на особистій участі не наполягав, враховуючи вимоги ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду вироку за його відсутності, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку захисника та обвинуваченої, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Як було зазначено вище, прокурор у судовому засіданні частково підтримав апеляційну скаргу. Його доводи зводяться до того, що, призначаючи покарання із застосуванням ст.69 КК України, суд першої інстанції мав навести відповідні мотиви не тільки у мотивувальній частині вироку, а й послатися на ст.69 КК України у резолютивній частині вироку при призначенні покарання.

Колегія суддів вважає, що такі доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку, коли призначається більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, при зазначенні обраної судом міри покарання робиться посилання на статтю 69 Кримінального кодексу України.

Положеннями п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», (щодо призначення покарання з застосуванням ст.69 КК України), передбачено, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.

Санкція ч.1 ст.190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_1 покарання за ч.1 ст.190 КК України суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для застосування положень ч.1 ст.69 КК України, навів мотиви прийняття такого рішення та призначив останній покарання у виді штрафу у розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок. В судовому засіданні прокурор відмовився від підтримання доводів апеляційної скарги в частині, в якій оспорювалися такі висновки суду першої інстанції.

Водночас в резолютивній частині вироку судом першої інстанції не було зазначено, що за ч.1 ст.190 КК України обвинуваченій ОСОБА_1 призначається покарання із застосуванням ст.69 КК України, що суперечить вищезазначеним вимогам закону.

За таких обставин, при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_1 в частині призначення останній покарання за ч.1 ст.190 КК України, судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, передбачене п.1 ч.1 ст.413 КПК України. Вказане, відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для зміни судового рішення шляхом внесення в резолютивну частину вироку вказівки про застосування ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_1 покарання за ч.1 ст.190 КК України, оскільки така зміна не погіршує становище обвинуваченої, а також вказівки про призначання їй покарання у виді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

У зв`язку з цим апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.1 ст.413 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.02.2025 року по справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченої за ч.1 ст.190 КК України, в частині призначеного покарання, змінити.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Вважати ОСОБА_1 засудженою за ч.1 ст.190 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ______________ _____________

О.М. Курило О.Ю. Грошева Р.В. Гєрцик