ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/722/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 28.07.2023 приблизно о 18 год. 35 хв. перебував у дворі будинку за адресою АДРЕСА_5, де в цей же час знаходилась ОСОБА_6 . В цей момент між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт щодо паркувального місця. В ході конфлікту ОСОБА_5 кинув в обличчя ОСОБА_6 недопалок від системи нагрівання тютюну «IQOS», після цього пішов з місця.

В подальшому, ОСОБА_5 перебував на паркувальному майданчику, за вищевказаною адресою, де до нього підійшов ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, дістав із внутрішньої кишені сумки через плече, яку мав при собі, балончик із невідомою речовиною та розпилив в обличчя ОСОБА_6 .

Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, а саме: хімічний опік 1 ступеня склери кон`юнктиви та шкіри повік обох очей.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що 28.07.2023 він приїхав за місцем свого проживання на АДРЕСА_2 , хотів припаркувати автомобіль на парковочному місці де стояла жінка, яка сказала, що це місце її чоловіка і щоб він не паркувався на ньому, він намагався донести, що це загальна територія і тут може паркуватися будь-хто, вказав, що він все одне припаркує тут свій автомобіль, через що вона почала на нього кричати, потім кинула в обличчя недопалок, та погрожувала своїм чоловіком. Він взяв собаку та відійшов у сторону, потім побачив як йде жінка з особою, що кричала в його бік. Потім прийшла жінка, з якою був конфлікт зі своїм чоловіком, чоловік дістав з сумки предмет схожий на зброю, а потім пішов. Подальші події він не пам`ятає, в нього був шоковий стан, також не пам`ятає чи наносив удари. В подальшому вони разом поїхали до поліції.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, його вина у вчинені цього злочину у повному обсязі доведена під час судового розгляду та підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді пояснив, що 28.07.2023 року він заїхав у двір о 18:25 та припаркувався де було місце, побачив, що дружина стоїть біля під`їзду на паркувальному місці, дружина спочатку не хотіла розказувати, що сталося, але потім повідомила про конфлікт за парко місце з невідомим чоловіком, вона розказала суть конфліктної ситуації, біля під`їзду були сусідки та консьєржа, яка повідомила йому, що дружині кинули в обличчя опалок, і сусіди показали, де стоїть обвинувачений, потерпілий підійшов до нього, запитав, хто його навчив так говорити з жінками. У обвинуваченого була чорна сумка на плечах, він засунув руку в середину, дістав балон і бризнув потерпілому в обличчя. В цей час потерпілий сказав дружині, щоб викликала поліцію, дружина викликала поліцію та швидку. Приїхала швидка, надали допомогу, потім приїхала поліція і він їм розповів ситуацію, яка сталася. Пізніше, коли погіршився стан очей, звернувся до лікаря.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив, що їхав з правого берега на лівий після 18:00, по дорозі зв`язався з ОСОБА_9 , повідомив йому що заїде до нього на каву, під час розмови, на другому плані чув, що якась відбувається сварка. Коли заїхав у двір по АДРЕСА_6, там є маленька стоянка на кілька машин, де він поставив автомобіль. В цей момент побачив, що до нього йде обвинувачений із собакою, десь через кілька хвилин почув як до обвинуваченого рухається чоловік, це був потерпілий, який кричав "Як ти розмовляв з моєю дружиною", обвинувачений до нього повернувся, потерпілий побіг до під`їзду з криками "викличіть поліцію". Свідок вказав, що він не бачив, як обвинувачений застосовував балончик, оскільки події відбулись швидко.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснила, що вона працює консьєржем у будинку АДРЕСА_2 . 28.07.2023 вона була свідком подій, як дружина потерпілого зайняла вільне місце для паркування і повідомила, що має приїхати зараз її чоловік, приїхав обвинувачений і теж мав намір поставити авто на це місце. Обвинувачений часом себе не контролює і він грубо висловився в бік дружини потерпілого. Свідок повідомила, що вони з двома жіночками сиділи на лавці і зробили зауваження йому, що так не можна висловлюватись в бік жінки. Свідок підтвердила, що бачила, як обвинувачений кинув в бік жінки опалок, конфлікт був словесний. Конфлікту між потерпілим та обвинуваченим вона не бачила, а бачила лише як йшов потерпілий і потирав очі. Дружина потерпілого викликали поліцію та швидку. Як бризнули в очі потерпілому вона особисто не бачила, а чула, як кричали люди, які були поруч в той момент.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснила, що обвинувачений її син, потерпілого вона не знає. Подія сталася влітку 2023 року, серпень, це було після обіду, свідок була на вулиці біля будинку з собакою, за адресою на АДРЕСА_6 5 . Їй подзвонив син та повідомив, що вже під`їжджає, вона подивилась, що біля будинку є вільне місце для паркування і подумала, як раз ОСОБА_12 (обвинувачений) зможе поставити тут свій автомобіль. Приїхав син та почав паркуватися, а на тому місці стояла жінка, вона почула, як він казав їй, відійдіть я поставлю автомобіль, але жінка повідомила, що це місце її чоловіка і що він зараз вже приїде. Свідок підійшла ближче, жінка почала кричати на ОСОБА_12 , але він поставив на це місце автомобіль. В цей час до нього підійшов знайомий на ім`я ОСОБА_13 і вони пішли пити каву. Свідок в цей час піднялась у квартиру випити пігулку, коли вона спускалась вниз, побачила, як повз їх під`їзд пробігала та жінка разом зі своїм чоловіком, у якого на плечі висіла сумка, з якої він щось дістав та поклав до кишені. Потім вона побачила як потерпілий підбіг до обвинуваченого і відразу різко розвернувся і пішов назад, конфлікту вона особисто не бачила.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснила, що потерпілий є її чоловіком, до цієї події з обвинуваченим вона не була знайома. 28.07.23 року у неї був день народження, після роботи вони вирішили святкувати в кафе, але мали приїхати друзі, переселенці з ОСОБА_14 , щоб забрати меблі і вона спустилась вниз. Побачила вільне місце і стала біля нього, приїхав чорний автомобіль, почав паркуватись, вона попросила його не паркуватись на тому місці, бо має приїхати її чоловік, щоб завантажити габаритні речі, однак водій, не зважаючи на її прохання продовжив далі паркуватися там же. З автомобіля вийшов обвинувачений і почав її ображати, казати, що він корінний житель, де хоче, там і паркується, потім він кинув у неї недопалок, після чого вона підняла той недопалок і кинула у відповідь йому. Потім приїхав чоловік, вона розповіла, що сталося і він підійшов до обвинуваченого і запитав у чому справи, в той час обвинувачений дістав із сумки балончик і бризнув в обличчя чоловікові. Після чого, йому промили очі водою, а так як не допомогло, то викликали швидку і поліцію.

Свідок ОСОБА_15 в суді пояснила, що вона знайома з обвинуваченим, він є її сусідом з квартири АДРЕСА_3 , потерпілого не знає, 28.07.2023 свідком конфлікту вона не була. Обвинуваченого знає, як зухвалу, конфліктну та агресивну людину.

Також, в порядку ст. 358 КПК України судом досліджені наступні письмові докази, зокрема:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.07.2023, відповідно до якого о 20-00 год О/У ВКП Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києва капітаном поліції ОСОБА_16 , дотримуючись вимог ст. ст. 60, 104, 214 КПК України прийняв заяву від потерпілого ОСОБА_6 , зі змісту якої вбачається, що 28.07.2023 р. приблизно о 18 год. 35 хв. у дворі будинку за адресою АДРЕСА_4, невстановлена особа намагалась застосувати до нього газовий балон, внаслідок чого потерпілому завдано хімічний опік. (а.с.59).

- висновок експерта № 042-1355-2-23 від 17.08.2023 р., згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням даних наданої медичної документації, мали місце тілесне ушкодження у виді хімічного опіку 1 ступеня склери кон`юнктиви та шкіри повік обох очей, вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Виявлене ушкодження не має ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, свідчать про те, що воно утворилось внаслідок дії подразнюючої речовини, не виключається внаслідок застосування аерозольних засобів, за давністю може відповідати терміну травми, тобто 28.07.2023. З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцію судово-слідчих органів.(а.с. 60- 64).

- протокол огляду відеозапису від 28.08.2023, відповідно до якого проведено перегляд відеозаписів з камер відеоспостереження за адресою: АДРЕСА_5. Перегляд (демонстрація) відео записів розпочато о 14 год. 00 хв., закінчено о 14 год. 50 хв. Об`єктом огляду являється DVD-R диск, в робочому стані, який було отримано згідно запиту до ТОВ «Науково-виробниче об`єднання інформаційні технології» із камер відеоспостереження, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_5. При відкритті файлів встановлено, що біля будинку, між автомобілями, на паркувальному місці стоїть жінка (особа1) приблизно 43-46 р., низького росту, середньої тіло будови, далі під`їжджає автомобіль темного кольору, з водійського боку виходить чоловік (особа 2), середнього зросту, приблизно 25-27 р., повної тілобудови, де між ними виникає словесний конфлікт. На наступному відеозаписі продовжується конфлікт, до них підходить жінка (особа 3) приблизно віком 55-60 р. із собакою на повідку, на наступному відеозаписі водій сідає за кермо і паркує там свій автомобіль. Четвертий запис - конфлікт словесний продовжується між чоловіком та жінкою, в ході конфлікту чоловік кинув предмет схожий на недопалок у бік жінки, який впав на землю, після чого вона підняла той недопалок та кинула у обличчя чоловіка, після чого він знову кинув той недопалок у бік жінки. На шостому відеозаписі знову з`являється чоловік (особа 2), який прямує до паркувального майданчику, після чого з`являються жінка (особа 1) та чоловік (особа 4), які теж рухаються в бік паркувального майданчику. Далі чоловік (особа 4) підійшов до чоловіка (особа 2) та особа 2 розпилив невідому речовину в обличчя чоловікові (особі 4). На сьомому відеозаписі зафіксовано особу 4, який рухається в бік під`їзду №1 і тримається за обличчя. В подальшому особою чоловічої статі є ОСОБА_5 .

Разом з тим, судом в порядку ст. 358 КПК України, був переглянутий відеозапис, з якого вбачається, що на відео зафіксовано особу чоловічої статі, який йшов закриваючи обличчя руками, є потерпілий ОСОБА_6 .

Посилання у вищевказаному протоколі перегляду на те, що особою, яка іде до під`їзду, закриваючи руками обличчя є ОСОБА_5 , суд вважає технічною помилкою, яка ніяким чином не впливає на належність вказаного доказу. Крім цього учасники судового провадження даного приводу не висловлювали своїх заперечень.

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_6 та свідків, дослідивши обставини справи та надані сторонами кримінального провадження письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисного спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 доведена поза розумним сумнівом.

Доводи захисника ОСОБА_4 викладені в тезах до промови, не ґрунтуються ні на вимогах закону, ні на фактичних обставинах справи, з огляду на наступне.

-щодо того, що в матеріалах справи відсутня постанова про доручення дізнавачам повноважень на виконання слідчих дій, а тому здобуті докази слід визнати недопустимими суд вважає помилковими та такими, що спростовуються наявною постановою начальника сектору дізнання Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 , відповідно до якої визначено групу дізнавачів, які здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

-щодо відеодоказу, то в судовому засіданні було переглянуто відеозапис під № 6, де з якого чітко вбачається, як ОСОБА_5 перший розпочав конфлікт, кинувши неопалок в обличчя ОСОБА_6 , а в подальшому невідомою речовиною розпилив в обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження.

- щодо існування суперечностей з приводу проведення судово-медичних експертизи, суд не приймає до уваги, оскільки експертиза №042-1355-2023 від 17.08.2023 р. була проведена в приміщенні відділу судово-медичної експертизи живих осіб Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, лікарем судово-медичний експерт вищої кваліфікаційної категорії, під час якої були досліджені фотокопія карти виїзду швидкої медичної допомоги від 28.07.2023 р. на ім`я ОСОБА_6 та висновок експертного дослідження № 041-12994-2023 від 01.08.2023 (на який посилається захисник), та у якому вказано, що у ОСОБА_6 були скарги на сльозотечу та погіршення зору, відповідно до описової частини вказаного висновку експертного дослідження відмічалась виражена ін`єкція судин склери кон`юнктиви обох очей, на шкірі повік обох очей на фоні гіпермії відмічалося помірне лущення шкіри, біль виражене на верхніх повіках. Однак відсутність медичної документації у експерта станом на 01.08.2023 не дозволила судово-медичному експерту зробити висновок про характер та ступінь тілесних ушкоджень.

Враховуючи наведене вказаний висновок експерта 042-1355-2023 від 17.08.2023 в силу положень 85, 86 КПК України суд вважає належним та допустим доказом, оскільки він складений у відповідності до вимог ст. ст. 101,102 КПК України.

Водночас, позиція обвинуваченого ОСОБА_5 повністю спростовується поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який чітко вказує, що обвинувачений невідомою речовиною розпилив йому в обличчя, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, вказане також підтверджується даними відеозапису з камер спостереження та поясненнями свідків.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_5 у спричиненні ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень доведена поза розумним сумнівом, а пояснення ОСОБА_7 суд визнає неправдивими та неспроможними, і розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.

Згідно ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставини, які обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу. Саме таке покарання на думку суду є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з цим, потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 3150 грн., витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений вказаний цивільний позов не визнав.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим цивільного позову, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

В ході судового розгляду кримінального провадження підтверджено, що протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому завдано моральної та матеріальної шкоди.

На підставі викладеного, суд виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги обставини справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої потерпілому підлягають в повному обсязі.

Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілий переніс ряд негативних емоцій у виді психологічного стресу і порушення звичного ритму життя, пов`язаного з розладом здоров`я і необхідністю звернення за медичною допомогою.

Таким чином, в частині матеріальної шкоди позов підлягає задоволенню в повному розмірі на суму 3150 грн., які підтверджені документально та в частині відшкодування моральної шкоди - частково, а саме на суму: 50 000 гривень, саме така сума, на думку суду, є співмірною з душевними та психологічними стражданнями, які переніс потерпілий внаслідок вчинення щодо нього кримінального правопорушення і саме така сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 .

Щодо стягнення витрат на користь позивача на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

У постанові від 28.09.2022 у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.

Беручи до уваги викладене, враховуючи підставу та предмет позову, характер виконаної адвокатом роботи та фактично надані послуги, зміст і обсяг позовної заяви, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, а також складність надання правничої допомоги в межах даного кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 грн. не відповідають критерію розумності, не співмірні із виконаною роботою адвоката, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер.

З огляду на зазначене у сукупності, врахувавши правовий висновок Верховного Суду, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, які складаються з розміру витрат на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 3 150 (три тисячі сто п"ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 50 000 (п"ятдесят тисяч) гривень, перерахувавши на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України UA0992708, отримувач: Національний банк України, МФО 300001, , призначення платежу: на підтримку Збройних Сил України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч ) гривень.

Речові докази: лазерний диск DVD-R, на якому наявний відеозапис з камер відеоспостереження комплексу, АДРЕСА_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1998 гривен 00 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ