Справа № 569/3882/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження №0000167 від 23.01.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бабин Рівненського (Гощанського) району Рівненської області, українки, громадянки України, одруженої, працюючої, на утриманні якої перебуває 2 неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 16.01.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне привласнення документа, керуючись корисливим мотивом, із метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження, шляхом вільного доступу, із чоловічої сумки потерпілого ОСОБА_5 , викрала належну йому платіжну банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , яка у розумінні положень ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, та в подальшому розпорядилася наявними на її рахунку грошовими коштами.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

17.01.2025, в період часу з 18 год. 44 хв. по 18 год. 46 Хв., ОСОБА_3 , перебуваючи поряд із банкоматом АТ КБ «ПриватБанк», який розташований на адміністративному приміщенні аптеки «Здорова Родина», що в м. Рівне по вул. Соборна 197, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, діючи таємно та в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 N? 2102-IХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року і в подальшому, який продовжено за допомогою викраденої напередодні належної потерпілому ОСОБА_5 платіжної банківської картки АТ «Універсал Банк» №? НОМЕР_2 , шляхом зняття з банкомату АТ КБ «Приват Банк», таємно викрала грошові кошти в сумі 9 360 гривень, чим завдала потерпілому майнову шкоду у вказаному розмірі.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 , вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнала повністю, дала показання, що 16.01.2025, точного часу не пам`ятає, скориставшись відсутністю спостереження, шляхом вільного доступу, із чоловічої сумки ОСОБА_5 , викрала належну йому платіжну банківську картку АТ «Універсал Банк», з якої 17.01.2025, з банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що у приміщенні аптеки «Здорова Родина», що в м. Рівне по вул. Соборна зняла грошові кошти в сумі 9 360 гривень. Шкоду завдану відшкодувала у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаялась, просила суворо не карати, врахувати, що у неї на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Шкодує про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_5 для розгляду справи не з`явився. Згідно його письмової заяви, просив розглядати кримінальне провадження без його участі, не заперечує про проведення судового розгляду за спрощеною процедурою, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вказав, що зміст цих обставин та їх наслідки йому зрозумілі, просив призначити обвинуваченій покарання на розсуд суду.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження без участі потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд встановив, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року за №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує положення ст. 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчинених останньою інкримінованих кримінальних правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 357 КК України відноситься до кримінальних проступків, а кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином; обставини вчинення кримінальних правопорушень; обставини, які пом`якшують покарання, яким є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданої шкоди; обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено; відношення обвинуваченої до вчиненого з осудом, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що на утриманні обвинуваченої перебуває двоє неповнолітніх дітей, та приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу, в межах санкції цієї статті, за ч.4 ст. 185 КК України, позбавлення волі, та за правилами ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченій ОСОБА_3 остаточне покарання позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією цієї статті, та враховуючи щире каяття обвинуваченої у вчиненому, її ставлення до вчиненого з осудом, повне відшкодування шкоди в сумі 9 360 грн. потерпілому ОСОБА_5 , про що свідчить розписка останнього від 21.02.2025, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, а тому вважає можливим звільнити її від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357 КК України та ч.4 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

-за ч.4 ст. 185 КК України, - позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання - позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: флеш носій «MicroSD Adapter» з записами з камер системи «Безпечне місто» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1