Дата документу 02.09.2025 Справа № 322/1111/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/712/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №322/1111/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тернівка Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 липня 2025 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 2 місяці, з покладенням передбачених ч.5 ст.194 КПК обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого. В обґрунтування своїх вимог зазначив про наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, які підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Слідчий суддя всупереч вимогам ст.ст.94, 178 КПК не оцінив обставини, на які посилався слідчий та прокурор у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а також зміст показань, наданих підозрюваним під час розгляду клопотання. Оскаржувана ухвала взагалі не містить відомостей про підозрюваного, які той надав у судовому засіданні, а саме щодо роду його занять до виходу на пенсію за віком (підозрюваний займався забоєм тварин на бойні). Зазначив, що у якості знаряддя злочину підозрюваний використав ніж для забою тварин (великої рогатої худоби) довжиною більше 20 см. Вказані відомості мають суттєвий вплив на оцінку вагомості наведених у клопотанні ризиків, оскільки є очевидною схильність до насилля у особи, яка упродовж 20-30 років здійснювала забій худоби за допомогою спеціалізованих довгих ножів, що по суті є холодною зброєю. Вважав, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту забезпечить його належну процесуальну поведінку. Також звернув увагу, що підозрюваний та потерпілий, які є тестем та зятем, хоч і проживають в окремих будинках, однак вони знаходяться на території однієї садиби.

Під час апеляційного розгляду прокурор змінив вимоги апеляційної скарги та вважав за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Підозрюваний заперечив проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СВ відділення поліції №3 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, якому 24 липня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.1 ст.121 КК кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР 23 липня 2025 року за №0000112.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя частково погодився з його доводами, встановив наявність обґрунтованої підозри, врахував дані про особу підозрюваного та дійшов висновку, що заявлені у клопотанні слідчого ризики носять мінімальний характер, а тому вважав, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із встановленням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, досягне мети запобіжного заходу, забезпечивши виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і нівелює заявлені органом досудового розслідування ризики у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного, наявність у нього судимостей тощо.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178, 194 КПК, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши, що прокурором доведено обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК, однак не доведені обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК.

Судова колегія враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після розгляду слідчим суддею клопотання та прийняття рішення про відмову у його задоволенні, застосувавши до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 самостійно за викликом апеляційного суду 02 вересня 2025 року з`явився до Новомиколаївського районного суду Запорізької області для участі в судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги прокурора в режимі відеоконференції, в якій ставилось питання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який є більш суворим, аніж застосований слідчим суддею. За час дії обраного слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваний не вдавався до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду; не впливав на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на зазначене судова колегія вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту або домашнього арешту у певний період доби, про що вказував прокурор під час розгляду апеляційної скарги, у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність передбачених п.п.2, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків є неприйнятними, оскільки клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту містить обґрунтування лише щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про схильність підозрюваного ОСОБА_7 до насилля є лише суб`єктивним припущенням апелянта (враховуючи той факт, що підозрюваний є раніше не судимою особою) та не підтверджується жодними доказами.

Отже, висновок суду про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є належним чином обґрунтований та відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційної скарги прокурора.

Істотних порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4