ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2585/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 погоджено прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Біляки Семенівського району Полтавської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, працюючий водієм ТОВ «ЯРОСЛАВЬ АВТО», на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, підозрюваний у кримінальному провадженні № 0003333 від 06.09.2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

08 вересня 2025 року старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором Дарниької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003333 від 06.09.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим слідством установлено, що у невизначений точний час та у невизначеному достовірно місці, але не пізніше 06.09.2025, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел проявити зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, шляхом грубого порушення громадського порядку.

Так, 06.09.2025 приблизно о 06 годині 00 хвилин, більш точного часу слідством не визначено, знаходячись на території автомайданчику ТОВ «ЯРОСЛАВЬ-АВТО» за адресою: місто Київ, вулиця Колекторна, 38/40, ОСОБА_4 , маючи при собі предмет зовні схожий на ручну осколкову гранату Ф-1, що спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, діючи умисно, з хуліганських спонукань, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що його діями може бути спричинено шкоду, привів у готовність вибуховий пристрій та кинув його на проїзну частину вулиці Колекторна, після чого, зазначений боєприпас вибухнув.

Своїми умисними діями, що виразилися у демонстративному нехтуванні усталеними правилами співіснування та загальноприйнятими нормами поведінки у суспільстві, керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, ОСОБА_4 вчинив грубе порушення громадського порядку, чим створив реальну загрозу для життя та здоров`я людей, які могли перебувати на вулиці Колекторній у місті Києві, порушив спокій та нормальні умови життя.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Клопотання обґрунтоване посиланням на існування ризиків відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зокрема, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, у своїй сукупності вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 враховуючи те, що підозрюваний, будучи особою, неодноразово судимою за вчинення тяжких злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Зокрема, останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до семи років. Усвідомлюючи реальність можливого покарання, яке передбачене за вчинення інкримінованого йому злочину, останній може умисно переховуватись від суду, з метою уникнення покарання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав пославшись на викладені у ньому обставини та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, вважає клопотання необґрунтованим, а ризики є лише припущенням сторони обвинувачення, зазначив, що підозрюваний є громадянином України, офіційно працевлаштований, працює водієм у ТОВ «ЯРОСЛАВЬ АВТО», просив відмовити у задоволені вимог клопотання та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешт в нічний час доби.

Підозрюваний повідомив, що працює водієм, заїхав до колеги ОСОБА_7 з 529 маршруту, він його вдарив, пізніше повернувся та хотів його налякати та забрати його гроші за те, що він його вдарив. На маршруті з ним їхали військові і забули валізу, він її відкрив і забрав приціл, ніж та гранату. Приціл та ніж продав, а гранату лишив собі, хотів налякати ОСОБА_7 та кинути гранату йому в маршрутку. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_7 звільнили, а за кермов був ОСОБА_8 , він запізно це зрозумів впустив гранату і потім вона вибухнула. Просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого, погоджене прокурором, підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0003333 від 06.09.2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У той же час, згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

07.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Біляки Семенівського району Полтавської області, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, працюючий водієм у ТОВ «ЯРОСЛАВЬ АВТО», фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 22.07.2010 Автозаводським районним судом м. Кременчука, за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років; 08.02.2016 Семенівським районним судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років. Звільнений 07.11.2018 умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 10 місяців 30 днів; 21.11.2023 Автозаводським районним судом м. Кременчука, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію; протоколом допиту потерпілого; відеозаписами з камер відеоспостереження; протоколами допитів свідків; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у порядку ст. 208 КПК України; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність ризиків, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу, а тому слідчий суддя не сприймає, як об`єктивні доводи сторони захисту про можливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу на даний час.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я.

Прокурором у судовому засіданні у повній мірі було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, на думку слідчого судді, більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведеним вище ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.

Підстав для обрання до підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, слідчий суддя не вбачає.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки даного злочину, відсутність доказів наявності міцних соціальних та сімейних зв`язків, наявність судимостей, також враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, слідчий суддя вбачає доведеним існування ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України та приходить до висновку, що запобігти існуванню даних ризиків зможе лише найсуворіший вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Водночас, з огляду на той факт, що досудове розслідування розпочато нещодавно, і залишається невиконаним значний об`єм необхідних слідчих дій, доцільно визначити строк дії ухвали та строк тримання під вартою - 60 днів з моменту фактичного затримання підозрюваного.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи на кваліфікацію дій підозрюваного, слідчий суддя заставу підозрюваному не визначає.

Керуючись ст. ст. 1-29, 131, 132, 176-178, 183, 194, 197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 год 32 хв 04 листопада 2025 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: