Справа № 629/5614/21
провадження № 1-кп/632/12/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , представника потерпілого ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_19 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2025 року щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 був продовжений запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по 22 червня 2025 року.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотання суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

13 червня 2025 року прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , кожного окремо, з покладанням на обвинувачених ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотань прокурор зазначив, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обвинувачення, висунуті вказаним особам, є обґрунтованими.

Також прокурор зазначив, що кримінальні правопорушення, у яких обвинувачуються ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , були вчинені у складі організованої групи, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження майна потерпілого та його близьких родичів, що перебуває в їхньому віданні, окрім інших ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Крім того, прокурор вказав, що підставою для продовження цього запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , з урахуванням даних про особу кожного із них, є наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, які ґрунтуються на тому, що обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути їм призначене у разі визнання їх винуватими, з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть переховуватися як на території України, так і за її межами; впливати на потерпілого, спонукаючи його до зміни наданих суду показів, та свідків, які не допитані судом; вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на обставини та характер вчинених кримінальних протиправних дій, у яких вони обвинувачуються.

На думку прокурора, продовження щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , кожного окремо, такого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігання зазначеним вище ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у них підстав та просив їх задовольнити, оскільки вважає мету і підстави продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо кожного із обвинувачених законними і обґрунтованими.

Представник потерпілого ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_19 підтримав клопотання прокурора, оскільки на його думку вони є законними і обґрунтованими, наголосивши на тому, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_11 перебували у розшуку під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що вказує на наявність відповідного ризику й на даний час.

Обвинувачений ОСОБА_11 , заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, заявив клопотання про зміну умов застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час доби, оскільки він має намір працевлаштуватися.

Захисник ОСОБА_14 також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки вважає, що ризики зазначені прокурором не обґрунтовані та не доведені, а застосований щодо нього запобіжний захід порушує його конституційне право на працю.

При цьому захисник просила суд врахувати лист ФОП ОСОБА_20 , у якому зазначено, що він підтверджує працевлаштування громадянина ОСОБА_11 на посаду оператора касира, за умов успішного завершення всіх необхідних формальностей, включаючи подання необхідних документів.

Обвинувачений ОСОБА_12 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, заявивши, що його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не доведена, він не переховувався від органу досудового розслідування, а залишив територію країни на законних підставах, до повідомлення йому про підозру, яке було здійснено з порушенням процесуального законодавства. Ризиків на які посилається прокурор не має, а сама тяжкість висунутого йому обвинувачення не може бути підставою для застосування щодо нього такого запобіжного заходу як домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.

Водночас, ОСОБА_12 заявив, що він має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки сім`ю, позитивні характеристики та займає активну громадянську позицію.

На підставі викладеного ОСОБА_12 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт.

Захисник ОСОБА_15 проти задоволення клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_12 заперечував, зазначивши, що клопотання прокурора жодними доказами не обґрунтовано.

Разом із тим захисник наголосив, що ОСОБА_12 характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, тривалий час перебував під вартою та тривалий час перебуває під цілодобовим домашнім арештом. У зв`язку із допитом потерпілого ОСОБА_18 та свідка, відповідний ризик зменшився.

З цих підстав захисник ОСОБА_15 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_12 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питань, які вирішуються, суд доходить висновку про доцільність продовження застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на них, оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ступінь яких значно не зменшився, та інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити запобігання наявним ризикам та виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частинами 1, 5, 7 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, окрім інших: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно із ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2024 року ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2024 року в частині продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_12 скасовано.

При цьому щодо обвинуваченого ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

Цією ж ухвалою на ОСОБА_12 покладені процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Разом із цим суд апеляційної інстанції погодився із клопотанням прокурора та висновками суду першої інстанції щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, апеляційний суд дійшов висновку про можливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладанням на нього певних обов`язків, про які зазначено вище.

Зазначений запобіжний захід щодо ОСОБА_12 , та обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, були застосовані по 27 липня 2024 року, а в подальшому були неодноразово продовжені, останній раз до 22 червня 2025 року.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 листопада 2024 року, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою був змінений - на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який у подальшому було неодноразово продовжено, останній раз до 22 червня 2025 року, включно.

До цієї ж дати, обвинуваченому були продовжні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Обвинувачений ОСОБА_12 хоча й має постійне місце мешкання та сім`ю, у тому числі малолітню дитину, однак даних про те, що він має джерела для існування або власність, суду не надано, перебував у розшуку, був екстрадований на територію України.

Обвинувачений ОСОБА_11 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, однак даних про те, що він має джерела для існування або власність, суду не надано, перебував у розшуку.

Разом із цим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення проти власності - особливо тяжкого злочину, вчиненого у складі організованої групи, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість висунутого обвинувачення перевіряється судом на стадії судового розгляду шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися, або якими може спростовуватися обвинувачення, яким за результатами судового розгляду суд надає оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті, ухвалюючи остаточне рішення у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, суд на даній стадії судового провадження не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри (обвинувачення) шляхом надання оцінки доказам у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується.

Разом із цим, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, суд виходить з того, що на даному етапі розгляду кримінального провадження суд не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, водночас суд доходить висновку, що причетність ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , до вчинення кримінальних правопорушень у яких вони обвинувачуються є вірогідною та достатньою для застосування щодо кожного із них зазначеного запобіжного заходу.

Водночас, на обґрунтованість обвинувачення для вирішення питань у цій стадії кримінального провадження, вказує те, що в результаті проведеного досудового розслідування, окрім інших, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , було повідомлено про підозру, а згодом висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження та знищення їхнього майна, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою.

Суд також враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваними, обвинуваченими дій, перелік яких визначений у ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Враховуючи те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, на цей час всі свідки у даному кримінальному провадженні з об`єктивних причин не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, проаналізувавши наявні дані, що характеризують обвинувачених, їх соціальні зв`язки та репутацію у сукупності з обставинами інкримінованих їм кримінальних правопорушень, суд доходить висновку, що наведені обставини об`єктивно вказують на наявність ризику продовження ОСОБА_12 та ОСОБА_11 кримінально - протиправної діяльності та вчинення ними інших кримінальних правопорушень; ризику переховування від суду та ризику незаконного впливу на свідків, оскільки потерпілий ОСОБА_18 вже допитаний судом.

Крім того, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово, а також більш м`які умови цього запобіжного заходу, на даному етапі судового провадження не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинувачених.

При вирішенні питання доцільності зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також пом`якшення його умов, суд враховує, що стороною захисту не надано жодних переконливих доказів, які свідчать про неможливість перебування обвинувачених під цілодобовим домашнім арештом та зменшення наявних ризиків до такого ступеню, що їм можливо запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, а також запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби.

На підставі викладеного, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду, є досить вагомими і достатніми для продовження застосованого щодо обвинувачених запобіжного заходу та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд доходить висновку, що клопотання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та захисників ОСОБА_15 і ОСОБА_14 - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 331, 369 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на більш м`який запобіжний захід та на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відповідно - відмовити.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_14 про зміну умов запобіжного заходу на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час доби - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто по 16 серпня 2025 року, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на два місяці, тобто по 16 серпня 2025 року, включно, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , визначити по 16 серпня 2025 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обов`язків покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3