КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 06 серпня 2025 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2025 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Житомир, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, -

за участю: прокурора захисника в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , на 30 діб, тобто до 14 серпня 2025 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити частково, змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України або визначити заставу у сумі, що відповідає 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про необґрунтованість підозри, оскільки матеріали клопотання не містять доказів зворотнього.

Також ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, оскільки сторона обвинувачення мотивує їх наявність лише тяжкістю інкримінованих кримінальних правопорушень.

Звертає увагу на те, що матеріальна шкода у кримінальному провадженні відсутня, а ОСОБА_6 має на утриманні хвору матір з інвалідністю.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ГУ НП в м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 листопада 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001347, за підозрою, у тому числі, ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч . 1 ст. 14 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

18 січня 2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

19 січня 2025 року постановою слідчого у кримінальному провадженні змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України.

19 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10 квітня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

15 липня 2025 року слідчий в особливо важливих справах СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2025 року клопотання слідчого задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування та продовження запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для продовження цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора та позицію захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК Українипідтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати його у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Крім того, слідчим суддею, всупереч доводам апеляційної скарги враховано заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я та населення.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, слідчий суддя з урахуванням положень п. 1, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя вірно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Посилання захисників на позитивні характеризуючі данні про особу підозрюваного, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та наявності обставин, які виправдовують подальше обмеження права його на свободу. Оскаржуване рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено. Даних, які б унеможливили подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 199, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2025 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 752/1026/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження 11сс/824/5631/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183, 199 КПК