Справа №591/1602/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/185/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 лютого 2025 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 лютого 2025 року, застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашній арешт, заборонивши йому без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 год. до 07:00 год. кожного дня, з покладенням обов`язків: - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого-судді та суду за першим викликом; - повідомляти слідчого, прокурора, слідчого-суддю та суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; - носити електронний засіб контролю; - утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_8 з приводу обставин кримінального провадження; - здати на зберігання до відповідного органу паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності; - не відлучатися з Сумського району без дозволу слідчого.

Встановлено строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 23 квітня 2025 року включно.

Не погодившись зі вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 лютого 2025 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Відповідно до вимог ст. ст. 182, 183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити підозрюваному заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду по першому виклику; не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_8 у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що оскільки досудове розслідування розпочалося нещодавно, у провадженні проведено не весь комплекс необхідних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, є ризик того, що підозрюваний матиме змогу знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, про які органу досудового розслідування наразі не відомо.

Також, зважаючи на обставини вчиненого злочину, є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_7 можуть бути співучасники, яким він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, тим самим останній перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , серед іншого, виявлено та вилучено речовини рослинного походження, інші органічні та синтетичні речовини, що можуть відноситися до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, пристрої, візуально схожі на куріння наркотичних засобів.

За вказаних обставин наявність в підозрюваного ОСОБА_7 постійного місця проживання, родини, не спростовує та не зменшує ризиків. Окрім цього, підозрюваним не було надано документів, що підтверджують не можливість утримувати його під вартою.

Таким чином, перебуваючи під домашнім арештом є висока ймовірність того, що ОСОБА_7 може вдатись до спроб ухилення від органу досудового розслідування, знищення чи переховування речей, які мають значення для кримінального провадження, впливати на свідків у кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду, учасники були повідомлені завчасно у передбаченому законом порядку.

У поданих до суду апеляційної інстанції заяв, підозрюваний ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_9 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просять судовий розгляд проводити у їх відсутність.

Враховуючи наявність вищезазначених заяв, а також, що учасники даного провадження повідомлені належним чином, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за їх відсутності, що не суперечить ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ Управління СБ України в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000034 від 14 лютого 2025 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 305, ч. 1 ст. 309 КК України.

25 лютого 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України, за фактом переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу «канабіс».

У рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся старший слідчий в ОВС СВ Управління СБ України в Сумській області ОСОБА_10 із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням розміру застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покласти на підозрюваного ОСОБА_7 процесуальні обов`язки.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 , з врахуванням доданих до клопотання доказів, обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України.

Крім того, на спростування доводів апеляційної скарги прокурора, слідчий суддя вважав доведеним наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 побоюючись відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому від підозрюється.

Саме з врахуванням вищезазначеного, а також даних про підозрюваного, який є раніше не судимою особою, наявність в нього постійного місця проживання та роботи, незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим останній потребує постійного медикаментозного лікування, обсяг наркотичного засобу, контрабанда, якого інкримінується, відсутність тяжких наслідків від скоєного злочину, та не доведення прокурором недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з чим погоджується і колегія суддів та вважає, що такий запобіжний захід, з врахуванням покладених обов`язків, забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді.

При цьому, доводи апеляційної скарги правильність таких висновків жодним чином не спростовують, і ні під час розгляду клопотання, ні під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід у виді тримання під вартою, який є найсуворішим, є необхідним.

Таким чином, колегією суддів не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів також враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний умови його не порушував, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2025 року продовжено підозрюваному строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час зміг забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Доводи апеляційної скарги прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 через можливість останнім знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не підтверджені належними доказами, окрім припущень в сторони обвинувачення з посиланням на тяжкість можливого покарання, а тому не в повній мірі свідчать про необхідність обрання найбільш суворого запобіжного заходу.

Так, доводи прокурора про існування ризику сховати, знищити чи спотворити предмети та документи, які були предметом злочинів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні одного епізоду контрабандного переміщення через митний кодон України наркотичних засобів. Під час проведення слідчих дій, зокрема контрольованої поставки із застосування імітаційних засобів шляхом заміни предметів та під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного, наркотичні засоби були вилучені та проведено експертизу, що виключає можливість знищення цього речового доказу. Жодні документи предметом даного кримінального правопорушення не фігурують.

Окрім цього, органом досудового розслідування та прокурором не було додано до клопотання даних на підтвердження вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у співучасті з іншими особами. Тому вважати, що ОСОБА_7 вчиняв злочин разом з іншими особами, яким може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставин, які стали відомі в ході проведення досудового розслідування, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, колегія судді не знаходить підстав.

Отже, на думку колегії суддів, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , та відсутності в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом запобіжного заходу, визначений в ст. 176 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 під час досудового розслідування, а покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановленим ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК.

Під час вирішення питання щодо обрання того чи іншого виду запобіжного заходу слідчий суддя має враховувати не тільки наявність обґрунтованих ризиків, на яких у даному випадку наголошує прокурор, але і дані про особу підозрюваного, його соціальний статус, міцність зв`язків, інші відомості, які дають підстави судити про характер та життєвий шлях особи щодо якої вирішується питання про обрання запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя, має оцінити чи зможе інший більш м`який запобіжний захід запобігти встановленим ризикам.

У даному випадку встановлено, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, роботи, а тому з урахуванням характеру обвинувачення, обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведених слідчих дій за участі підозрюваного, заявлених ризиків, буде достатнім та правомірним застосування до підозрюваного домашнього арешту із встановленням ряду обов`язків.

Таким чином, доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі стосовно незаконності оскаржуваної ухвали, слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і домашнього арешту.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 лютого 2025 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4