Справа №359/2689/25
Провадження №1-кп/359/452/2025
У Х В А Л А

за наслідками проведення підготовчого провадження

9 травня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

за наслідками проведення підготовчого судового засідання у відкритому судовому засіданні, з технічною фіксацією та використанням системи дистанційного зв`язку ВКЗ, в кримінальному провадженні №0000163, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2025 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борисполя Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, -

розглянувши заявлені клопотання, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 щодо вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду. Окрім цього, підтримав подане 18.04.2025 клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, оскільки обвинувачений під час досудового розслідування неодноразово переховувався від органу досудового розслідування, порушував обов`язки, покладені згідно рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Також до обвинуваченого застосовувався привід, за результатами виконання якого не було встановлено місце його перебування. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти призначення справи до судового розгляду. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Представник потерпілої сторони ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, в якій просив здійснити розгляд справи без його участі.

Представник потерпілої сторони ТОВ «ФОРА» ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення підготовчого судового засідання не подав.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов до наступних висновків.

Так, дане кримінальне провадження відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України підсудне Бориспільському міськрайонному суду Київської області.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, не має.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Розгляд вказаного кримінального провадження необхідно здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні, оскільки обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, що беруть участь у судовому засіданні, на даній стадії є наступним: прокурор, обвинувачений та його захисник, представники потерпілих сторін.

Щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст. 177 КПК України).

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Додатково, суд враховує, що запобіжний захід не є мірою покарання, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення і покарання за нього, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, оскільки нормами КПК та відповідно практикою застосування Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це не визнається.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, 24.02.2025 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10.04.2025 року.

Під час дії вказаної ухвали встановлено порушення ОСОБА_4 покладених на нього згідно ухвали обов`язків, а саме 25.02.2025, 27.02.2025 та 28.02.2025 останній був відсутній за місцем проживання.

За систематичні неявки до суду, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.05.2025 року обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено у розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене покарання: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, а відтак наявні всі підстави вважати, що без подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 під страхом отримання максимального покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, що цілком обґрунтовує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, а 08.05.2025 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи дані обставини, під тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, він може переховуватись від судового слідства, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово вчиняв злочини.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В той же час, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише сприятиме уникненню обвинуваченим від явки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу може призвести до продовження ним здійснення інших злочинів.

Строк тримання під вартою щодо обвинуваченого слід визначити в 60 діб, починаючи з моменту затримання з 08.05.2025 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 цього Кодексу застава щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів. Тому йому належить визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави на обвинуваченого слід накласти обов`язки: прибувати до визначеної службової особи - прокурора та суду, із визначеною періодичністю та за першою вимогою, в судові засідання; не відлучатися за межі України без дозволу суду, повідомивши дійсне місце свого проживання на території України та не залишати його до завершення судового розгляду; повідомляти прокурора та суд про необхідність зміни свого місця проживання; здати на зберігання до уповноважених органів держави документи, що надають право на виїзд (в`їзд) за межі території України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 159, 160, 242, 243, 244, 314-316, 331, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Закінчити підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000163, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2025 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, на 15.30 год. 26.05.2025 року.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, повідомити про час та місце судового розгляду представників потерпілих.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 становить до 24.00 год. 07.07.2025 року.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави в межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Сума застави протягом дії ухвали може бути внесена у національній грошовій одиниці як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: (Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 26268119; р/р UA0018661, МФО 820172; Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи - прокурора та суду, із визначеною періодичністю та за першою вимогою, в судові засідання; не відлучатися за межі України без дозволу суду, повідомивши дійсне місце свого проживання на території України та не залишати його до завершення судового розгляду; повідомляти прокурора та суд про необхідність зміни свого місця проживання; здати на зберігання до уповноважених органів держави документи що надають право на виїзд (в`їзд) за межі території України.

У разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Бориспільської окружної прокуратури та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається затриманому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити для обвинуваченого терміном в 60 діб з моменту внесення застави та звільнення з місць позбавлення волі.

Ухвала суду про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 12.05.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1