Справа № 199/8606/16-к
У Х В А Л А

іменем України

07 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003184,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року (справа № 199/8606/16-к, провадження 1-кс/199/1270/16) в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003184 від 01.11.2016, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 просить скасувати зазначений арешт. Клопотання обґрунтовується тим, що вона є донькою померлого ОСОБА_4 та має свідоцтво про право на спадщину за законом майна за адресою: АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день жодній особі не повідомлено про підозру та кримінальне провадження закрито, необхідність в арешті майна відпала.

ОСОБА_3 , сповіщена про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, в якій повністю підтримала клопотання та фактичні обставини, на яких воно ґрунтується, просила клопотання розглядати за її відсутності.

Прокурор ОСОБА_5 , сповіщений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився. Направив суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді від 25 листопада 2016 року, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003184 від 01.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, накладений арешт на належну ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Накладаючи арешт на вказану квартиру, слідчий суддя керувався наступними фактичними обставинами:

У ході досудового розслідування встановлено, що 31.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24.11.2016 року допитана у якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка показала, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де була знайома з померлим ОСОБА_4 . Зі слів свідка, ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями, до нього неодноразово приходила жінка на ім`я ОСОБА_7 , які саме стосунки у них були ОСОБА_6 не відомо. Свідок ОСОБА_6 стверджує, що їй відомо про те, що ОСОБА_7 постійно прохала померлого ОСОБА_4 щоб він переєстрував на неї квартиру АДРЕСА_3 , або склав заповіт на її ім`я. Також ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_4 перед службою в зоні АТО склав заповіт на квартиру АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_7 , який у 2016 році у приватного нотаріуса скасував. Також, під час досудового розслідування допитаний у якості свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що він був знайомий з померлим ОСОБА_4 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 неодноразово скаржився ОСОБА_8 на свою співмешканку ОСОБА_7 , яка постійно вимагала від нього щоб останній її прописав у своїй квартирі або склав на неї заповіт. Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_7 самоправно змінила замки у квартирі АДРЕСА_3 та розпоряджається нею на свій розсуд. Допитані також ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які підтвердили вищевказані покази свідків. Таким чином, є достатні підстави вважати, що невстановлена в ході досудового розслідування жінка, на ім`я ОСОБА_7 , має намір на набуття права власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_4 . Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2016 року, будинок АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 18.04.2008 року, належить ОСОБА_4 . Враховуючи вищевикладене, у даному кримінальному провадженні виникла нагальна потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме: квартиру АДРЕСА_4 з метою: запобігання ризикам знищення, втрати, пошкодження даного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню.

Слідчим суддею встановлено, що зазначене кримінальне провадження було закрите у зв`язку із відсутністю події та складу кримінального правопорушення.

З наданих заявником документів вбачається, що вона є зареєстрованим власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Перший протокол ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року й із огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

За сукупності встановлених слідчим суддею фактичних обставин, враховуючи, що кримінальне провадження, в межах якого був накладений арешт на квартиру, закрите, подальше збереження її арешту призводить до свавільного втручання у право власності, не відповідає принципу пропорційності. Скасування такого арешту забезпечить дотримання розумного балансу між приватно - правовим та публічно правовим інтересом. Із закриттям кримінального провадження, в межах якого було накладено арешт, втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що фактичні обставини в цій справі оцінюються виключно з метою оцінки потреби в подальшому обтяженні майнових прав заявника саме в межах конкретно визначеного кримінального провадження.

На підставі викладеного, клопотання ОСОБА_3 про скасування такого арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003184 задовольнити.

Скасувати арешт (із забороною відчуження, користування та розпорядження), накладений ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року (справа № 199/8606/16-к, провадження 1-кс/199/1270/16) в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003184, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя:

07.05.2025