ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/1119/25

Провадження 1-кп/621/203/25

23 червня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №621/1119/25 (провадження ЄРДР №0000168 від 28.10.2024), за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Немирів Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, неодружений,

військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , солдата, номер обслуги мінометного відділення мінометної групи 4 загону спеціального призначення, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 статті 358, ч.4 статті 358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією, добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортним засобом, встановлений законодавством України, але не бажаючи дотримуватися його вимог, з метою отримання документу, що посвідчує його особу та спеціальний статус підтвердження права на керування транспортними засобами, вирішив виготовити шляхом придбання підроблений офіційний документ - посвідчення водія - з метою його подальшого використання.

З метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи у серпні- вересні 2024 року, (більш точного часу та дати встановити в ході судового розгляду не видалося за можливе) в місті Дніпро, ОСОБА_5 , знайшов у всесвітній мережі «Інтернет» у додатку «Facebook» сторінку з продажу посвідчень водія та, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, передав невстановленій особі свої персональні дані, надав копію паспорту громадянина України та ідентифікаційного податкового номера для виготовлення підробленого документу - посвідчення водія. У подальшому, 17.09.2024 року, перебуваючи в місці свого навчання в місті Дніпро, ОСОБА_5 , сплативши грошові кошти у сумі 20 000,00 грн, отримав від невстановленої особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 17.09.2024, з відкритими категоріями «В», «С», «А» на власне ім`я, яке було незаконно виготовлене з метою подальшого використання при керуванні транспортним засобом.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані як підроблення посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою його використання підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України.

Крім того, солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.09.2024 до 11:53 години 28 жовтня 2024 року, усвідомлюючи порушення ним вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», свідомо використовував завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 17.04.2024 з відкритими категоріями «В», «С», «А» на власне ім`я, у власних потребах, а саме - для керування транспортним засобом.

28 жовтня 2024 року, об 11:53 годині ОСОБА_5 , рухаючись автомобілем LADA, д.н.з. НОМЕР_3 , по трасі «Харків-Зміїв-Балаклія», був зупинений співробітниками поліції біля с. Задінецьке Чугуївського району Харківської області, через відсутність світла передньої фари автомобіля. Під час перевірки документів ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що не має права на керування транспортними засобами, оскільки у встановленому законом порядку не отримував посвідчення водія, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використавши, завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , видане 17.09.2024, з відкритими категоріями «В», «С», «А» на власне ім`я.

Відповідно до висновку експерта № 9129/9308 від 14.11.2024, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , видане 17.09.2024 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані як використання завідомо підробленого документа, тобто як кримінальне правопорушення, передбачений частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, в зв`язку з чим учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

З урахуванням засад змагальності та диспозитивності кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обгрунтовано обвинувачення, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності позиції учасників справи, суд, на підставі ч.3 статті 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_5 підтвердив викладені вище обставини та пояснив, що приблиз но в 2013 році отримував посвідчення водія в установленому законом порядку, де проходив навчання та здавав іспити з теоретичної частини та практичних навичок водіння. В 2017 році за керування транспортним засобом в нетверезому стані він був позбавлений права керування транспортним засобом, і отримані права в нього вилучили. Після початку повномасштабної агресії російської федерації в жовтні 2023 року він був мобілізований в лави ЗСУ, де проходив навчання в місті Дніпро, і оскільки в його частині була посада водія, в нього виник умисел отримати водійські права, не проходячи навчання та не складаючи іспити. З цією метою через мережу "Фейсбук" він знайшов оголошення та замовив невідомим йому раніше особам виготовлення підробленого посвідчення водія. Ці хлопці під`їхали до нього назустріч, і він передав їм копії свого паспорту та ідентифікаційного коду, а також медичну довідку водія. Ці хлопці запевнили, що посвідчення буде як справжнє, та буде відображатися в "Дії". За виготовлення підробленого посвідчення він сплатив невстановленим особам 20000,00 грн, після чого 17.09.2024 року йому передали це посвідчення на йог ім`я з відкритими категоріями "В", ОСОБА_6 . Вказане посвідчення не відобразилося в системі "Дія" і він усвідомлював, що воно є підробним, однак в подальшому до 28.10.2024 року використовував його при перевірці працівниками правоохоронних органів, аж поки не був зупинений в с.Задонецьке Чугуївського району Харківської області поліцейськими, які виявили підробку. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати. Зазначив, що є учасником бойових дій і більше ніяких правопорушень не вчиняв, гідно виконує свої обов`язки перед Батьківщиною.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовно, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного кримінального правопорушення, пояснюють мотиви його вчинення. Підстав для самообмови судом не встановлено.

Частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України встановлено відповідальність за підроблення посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою його використання підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Поняття офіційного документу визначено в примітці до статті 358 Кримінального кодексу України, де зазначено, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 05.09.2022 у справі № 310/3772/20 вказала, що "офіційним документом може бути лише той документ, який відповідає всім характеристикам (ознакам), передбаченим приміткою до ст. 358 КК. При цьому, використання підробленого документа є самостійним складом злочину, який не охоплюється поняттями підроблення, складання, видачі та збуту і передбачений окремою кримінально-правовою нормою із самостійною санкцією."

Процедура отримання особою посвідчення водія встановлена Постановою Кабінету міністрів України від 09.05.1993 року №340, яка затверджує "Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами."

Умови допуску до керування транспортними засобами, визначенні у п.12 вказаної постанови, де зазначається, що водії транспортних засобів підлягають обов`язковому періодичному медичному огляду в установлені строки. Факт проходження медичного огляду підтверджується дійсною на дату подання до територіального сервісного центру МВС медичною довідкою встановленого зразка. За наявності в довідці інформації про обмеження, за яких дозволяється керувати транспортними засобами, відомості про ці обмеження зазначаються в графі 12 посвідчення водія у формі кодів згідно з додатком 1.

Порядок видачі посвідчень водія та позбавлення права на керування транспортними засобами визначено у п.п.16-20 вказаної постанови.

Так, у п.16 постанови зазначено, що посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

Згідно пункту 17 постанови, особи складають іспити, необхідні для одержання посвідчення водія, в територіальних сервісних центрах МВС незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування. Для одержання посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії особа складає практичний іспит у будь-якому територіальному сервісному центрі МВС незалежно від того, в якому територіальному сервісному центрі МВС нею було складено теоретичний іспит, за умови наявності відомостей у Єдиному державному реєстрі МВС про успішне складення особою такого теоретичного іспиту, результати якого дійсні протягом одного року. Теоретичний, практичний іспити приймаються уповноваженими працівниками територіальних сервісних центрів МВС, на яких згідно з посадовими обов`язками покладено функції з прийняття іспитів для отримання права керування транспортними засобами.

При цьому, як зазначено у п.18 вказаної постанови, посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний, практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити.

Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки. Під час практичного іспиту перевіряються навички керування транспортними засобами відповідної категорії.

Приймання практичного іспиту проводиться у два етапи (за винятком транспортних засобів категорій A1, A, B1, B):

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. У разі коли в посвідченні водія зазначено дві або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний, практичний іспити складаються за вищою із категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Як підтвердив в судовому засіданні обвинувачений, він був був усвідомлений, що його позбавлено права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, і що відновлення права керування транспортними засобами потребує складання теоретичного та практичного іспитів, в зв`язку з чим вирішив скористатися більш зручним способом отримання водійського посвідчення за гроші, яке в подальшому використовував та пред`являв на вимогу працівників поліції до моменту вилучення.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України, а також у використанні завідомо підробленого документу, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

Згідно положень статті 65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Правопорушення, передбачене ч.3 статті 358 Кримінального кодексу України, інкриміноване обвинуваченому, відповідно до ч.4 статті 12 Кримінального кодексу України, є нетяжким злочином.

Правопорушення, передбачене ч.4 статті 358 Кримінального кодексу України, інкриміноване обвинуваченому, відповідно до ч.2 статті 12 Кримінального кодексу України, є кримінальним проступком.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 має зареєстроване постійне місце проживання, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , учасником бойових дій, за час проходження служби зарекомендував себе як грамотний, дисциплінований, працелюбний, на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно статті 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень статті 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що згідно з ч.2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами), при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання:

за ч.4 статті 358 Кримінального кодексу України - у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік

за ч.3 статті 358 Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки

Відповідно до частин 1, 2 статті 70 Кримінального кодексу України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, належить остаточно призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

При цьому, з огляду на відомості про особу та поведінку обвинуваченого, який є раніше не судимою особою, щиро покаявся, усвідомив суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, сумлінне виконання військового обов`язку перед Батьківщиною, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без реального відбуття призначеного покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою.

Відповідно до ч.1 статті 75 Кримінального кодексу України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 статті 76 Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 статті 76 Кримінального кодексу України.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого, слугуватиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності й справедливості кримінального судочинства, а також розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на тимчасово вилучене майно посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 30.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000168 - скасувати

Речові докази по справі, а саме посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , - знищити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 9129/9308 від 14.11.2024 в сумі 15145 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять) гривень 60 коп. відповідно до вимог статті 124 КПК України, належить стягнути з обвинуваченого на користь ННЦ «Інститут судових експертиз ім..засл.проф.М.С.Бокаріуса

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 392-393 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік

На підставі ч.1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту проголошення даного вироку, а саме з 23.06.2025

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ННЦ «Інститут судових експертиз ім..засл.проф М.С.Бокаріуса», юридична адреса: 61177, місто Харків, вул..Золочівська, 8-а, витрати на проведення експертизи №9129/9308 від 14.11.2024 в сумі 15 145 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять) гривень 60 коп.

Арешт на тимчасово вилучене майно - посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 30.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000168 - скасувати

Речові докази по справі, а саме посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , - знищити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Вирок складено і проголошено 23.06.2025.

Суддя ОСОБА_7