Справа №: 398/2906/24
провадження №: 1-кп/398/198/25
УХВАЛА

Іменем України

"13" травня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000265 від 24.02.2024 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселівка (колишня назва Комінтерн) Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва у ТОВ «Новоселівка-Агро», неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000265 від 24.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою суду від 11.06.2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово судом продовжувався.

Прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що ризики, які мали місце при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують iснувати, на даний час не вичерпались i будуть продовжувати мати місце у подальшому. Просить задовольнити вказане клопотання з наведених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у виді триманні під вартою та просив змінити його на домашній арешт у нічний час.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного та просила змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт з заборонною залишати житло у певний період доби. При цьому, зазначила, що обвинувачений позитивно характеризується, раніше до кримінальної та адміністративно відповідальності не притягувався, проживає разом з батьками, які проти цього не заперечують.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотань обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу, вказуючи що ризики, які мали місце при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують iснувати, на даний час не вичерпались i будуть продовжувати мати місце у подальшому.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, доводи клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу, вислухавши думку сторін обвинувачення та захисту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Під час судового розгляду суд, за наявності клопотань сторони обвинувачення або захисту зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою суду від 11.06.2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою суду від 18.03.2025. Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 16.05.2025 року, до спливу якого судове провадження завершеним бути не може.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою уникнення покарання за кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа.

Згідно зі ст. ст. 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи.

Заявлені стороною обвинувачення ризики, суд оцінює у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке призвело до смертi одного з потерпілих та отримання середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень іншим потерпілим, за вчинення якого, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, без можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75 КК України. На даний час в кримінальному провадженні триває судовий розгляд, судом проведено підготовчий судовий розгляд, оголошено обвинувальний акт, визначено обсяг та порядок дослідження доказів, допитано потерпілих, обвинуваченого, досліджено документи, звуко та відеозаписи, розпочато допит свідків сторони захисту, та заплановано допит свідків сторони обвинувачення. Вищезазначені факти переконують суд, що на даному етапі кримінального провадження інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, та чинити у цьому кримінальному провадженні незаконний вплив на потерпілих та свідків, які є мешканцями одного села, і місцезнаходження яких йому відоме. Більш того, саме потерпілий ОСОБА_6 (згідно матеріалів, що вже досліджені у судовому засіданні) був єдиним очевидцем вчинення кримінального правопорушення, та враховуючи, позицію обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення, який стверджує, що за кермом транспортного засобу був саме потерпілий ОСОБА_6 , що буде предметом судового розгляду, ризик можливого впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні існує.

Посилання захисника обвинуваченого на позитивні характеристики останнього, його соціальні зв`язки, не свідчать про зміну всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та обвинуваченим і його захисником не доведено.

Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, а відтак у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника слід відмовити.

Такі обставини, на переконання суду, у своїй сукупності дають достатні підстави для висновку, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що згідно ст. 197 КПК України, дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, тому згідно п.2 ч. 4 ст.183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вважає недоцільним обирати альтернативний запобіжний захід у відношенні обвинуваченого у вигляді застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 184, 194, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури - прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, починаючи з 13.05.2025 року до 11.07.2025 року, включно.

У задоволені клопотання обвинуваченого та його захисника, відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Повний тексту ухвали проголошено 14.05.2025 року о 16 год 45 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1