Справа № 755/4659/24
№ 1-кп/755/384/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004262 від 23.12.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка, Луганської обл., громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, маючого двох дітей 2015 р.н. та 2019 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.06.2022 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 (одинадцяти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнено на підставі ч. 5 ст. 72 КК України по відбуттю покарання 29.06.2022 року; 05.04.2023 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 (трьох) місяців арешту, звільнився 18.10.2023 року по відбуттю строку покарання; 01.11.2023 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень (штраф не сплачено),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Калита, Броварського р-ну, Київської обл., громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним

ОСОБА_10 , в умовах воєнного стану (згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжений Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 2023 року 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб), 22.12.2023 року, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, зустрівся з ОСОБА_9 , які в подальшому, для вживання алкогольних напоїв, близько 22 години 00 хвилин, направились до будинку АДРЕСА_4 , в яку їх впустив ОСОБА_11 , який там проживає, та, перебуваючи в приміщенні квартири, ОСОБА_12 зайшов до кімнати, у якій перебував потерпілий ОСОБА_6 , а також ОСОБА_9 . У подальшому, під час розмови з потерпілим у ОСОБА_10 виник умисел з метою нападу на заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, а саме - на незаконне збагачення, в умовах воєнного стану, та, погрожуючи предметом, ззовні схожим на ніж, маючи на меті подолати опір зі сторони потерпілого, підійшов до останнього, після чого, переслідуючи прямий умисел, вказав ОСОБА_6 сидіти та не здійснювати опір, забрав куртку потерпілого, а у свою чергу, потерпілий, побачивши предмет, ззовні схожий на ніж, сприймаючи погрози нападника реальними, побоюючись за своє життя та здоров`я, не чинив опору, а в цей час, ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно, а саме - куртку чорного кольору марки «Армані», де у внутрішній кишені зліва знаходились: гаманець коричневого кольору, в якому містилася банківська картка AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 1000 грн., військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , втік з квартири, в якій залишилися ОСОБА_11 , потерпілий та ОСОБА_9 та останні стали наздоганяти ОСОБА_10 , однак, їм це не вдалося, тому, вони повернулися до квартири, а пізніше, ОСОБА_9 знову пішов шукати ОСОБА_14 . У свою чергу, ОСОБА_14 , забравши з куртки потерпілого вказане вище майно, позбувся куртки потерпілого та направився до банкомату банку «Укрсиббанк», що розташований за адресою: м. Київ, пр-т Воскресенський 24, з метою зняття грошових коштів, та у цей час, підійшов ОСОБА_9 , з метою віднайти ОСОБА_10 , який передав йому банківську картку AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , а той, не будучи впевненим, що дана картка належить потерпілому ОСОБА_6 , так як, йому повідомили захисний пін-код, провів операцію, а саме зняття грошових коштів на суму 18 000 гривень, після чого, близько 23 години 00 хвилин, відразу приїхали працівники поліції за вказаною вище адресою.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_10 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе саме за ч. 4 ст. 187 КК України не визнав, вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ст. 186 КК України та показав, що обвинувачений ОСОБА_9 будь-кого відношення до кримінального правопорушення немає, будь-якої змови між ними не було, а вони зустрілися, щоб вжити алкогольні напої за наступних обставин. Так, 22 грудня 2023 року, ввечері, вони з ОСОБА_9 знаходилися вдома, куди прийшла знайома ОСОБА_15 , яка повідомила, що приїхала одна людина, можна посидіти, випити за її рахунок та запросила їх піти разом з нею, на що вони погодились, а дорогою ОСОБА_15 з кимось розмовляла по мобільному телефону, тому, коли вони підійшли до будинку, то остання сказала їм, щоб вони підніматись на 7-й поверх до квартири АДРЕСА_5 , а вона залишилась на вулиці. Вони з ОСОБА_9 піднялись, постукали у двері, які їм відчинив ОСОБА_11 , зайшли до квартири, привітались, ОСОБА_11 з ОСОБА_9 пішли на кухню, а він зайшов до кімнати привітатись, де познайомився з потерпілим ОСОБА_6 та розмовляв з останнім приблизно 15 хвилин, якому він повідомив, що їх із ОСОБА_9 запросила до них ОСОБА_15 , на що потерпілий запитав, де остання, у відповідь на що він відповів, що та розмовляє по телефону і скоро підніметься. Після чого, потерпілий сказав, що необхідно піти до магазину і купити щось аби посидіти, при цьому, сам дав йому в руки куртку. Далі, потерпілий почав галасувати і нецензурно виражатися, було видно, що той знаходився на підпитку, вхопив ніж, який лежав на столику біля дивану, де останній відпочивав, однак, він його у потерпілого забрав та поклав до кишені, аби останній нікому даним ножем не спричинив шкоди. Після чого, потерпілий почав хапати пляшки, стільці і кидати у нього, він схопив куртку та різко вибіг вниз, де знаходилася ОСОБА_15 і з кимось розмовляла по мобільному телефону, після чого, остання завершила дзвінок і спитала у нього, що сталось, на що він відповів, щоб та повернула куртку потерпілому, бо той якийсь ненормальний та кидається речами. ОСОБА_15 йому повідомила, що все владнає і він віддав їй куртку, після чого, остання запропонувала йому пройтися, згорнула куртку та повідомила, що залишить її у бойлерній, яка знаходиться біля будинку, де також розташовані сміттєві баки, а потім, віддасть її потерпілому пізніше, коли той заспокоїться. Потім, їх наздогнав ОСОБА_9 та почав запитувати, навіщо він забрав у потерпілого куртку, на що він заперечив та повідомив, що не він, а потерпілий почав на нього кидатись. Після чого, ОСОБА_9 обшукав його кишені, дістав ніж та повідомив, що поверне його потерпілому, на що він йому повідомив, що ніж у потерпілого він не забирав, а ОСОБА_15 сказала ОСОБА_9 , щоб той заспокоївся, вона все владнає, оскільки знайома з потерпілим. Потім, вони втрьох почали йти у бік будинку і ОСОБА_15 запропонувала зняти грошові кошти у банкоматі, після чого, посидіти та трішки заспокоїтися, тоді, дістала банківську картку, ніхто не знав, що це за картка та віддала її ОСОБА_9 , повідомивши пін-код до неї, щоб зняти гроші. Вони стояли втрьох біля банкомату, спочатку знімав грошові кошти ОСОБА_9 , далі, банківську картку в банкомат вставила ОСОБА_15 , бо в ОСОБА_9 щось не виходило, можливо, той неправильно ввів пін-код, та зняла 5 000 гривень, потім, ввела пін-код і він також зняв грошові кошти, далі, відійшла аби поговорити по мобільному телефону і приїхали працівники поліції. У цей час, ОСОБА_9 стояв поруч, нічого не робив. ОСОБА_15 не говорила чия це банківська картка, він зрозумів, що щось не так у момент, коли приїхали працівники поліції, при цьому, ОСОБА_15 щось викинула у пустир, який знаходився біля банкомату, пізніше, працівники поліції знайшли там документи потерпілого ОСОБА_6 . Далі, працівники поліції забрали у ОСОБА_9 ніж, який той забрав у нього та одягли на них кайданки, а ОСОБА_15 один із поліцейських відвів у сторону та приблизно 20 хвилин вони розмовляли, останній їй щось віддав і ОСОБА_15 вони більше не бачили, після чого, їх відвезли до відділку поліції.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_9 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе саме за ч. 4 ст. 187 КК України не визнав повністю, заперечив свою причетність до події та показав, що 22 грудня 2023 року, ввечері, до нього додому прийшла ОСОБА_15 , де також знаходився ОСОБА_10 та запропонувала їм піти погуляти, випити за рахунок іншої людини, на що вони погодилися. Далі, вони з ОСОБА_10 прийшли у квартиру до ОСОБА_6 , ніякого умислу у них не було, була пропозиція тільки випити, а ОСОБА_15 залишилась внизу, розмовляти по телефону. Двері квартири їм відчинив ОСОБА_11 , з яким він був знайомий, але не знав, що той також там знаходиться, а тому, він пішов з останнім поспілкуватися на кухню, той показував ноутбук, який придбав, а ОСОБА_10 пішов у кімнату до ОСОБА_6 , після чого, там почало щось відбуватися. Він почув нецензурну лайку, далі, ОСОБА_10 вибіг з квартири, на що він останньому кричав, куди той побіг, запитав у потерпілого, що сталось, і той сказав, що ОСОБА_10 забрав у нього куртку, а тому, він запропонував потерпілому піти разом за останнім і вони почали спускатись по сходах, пройшли приблизно 2-3 поверхи, але ОСОБА_6 був у стані алкогольного сп`яніння, а тому, вони повернулися до квартири. Потім, він вирішив віднайти ОСОБА_10 та пішов у сторону свого будинку, оскільки думав, що останній знаходиться там, однак, наздогнав його на бул. Перова. Коли наздогнав ОСОБА_10 , то куртку потерпілого у нього не забрав, оскільки ОСОБА_15 повідомила їм, що сама з усім розбереться та віддасть куртку потерпілому, він, у свою чергу, перевірив кишені ОСОБА_10 , де знайшов ніж, який у нього забрав, оскільки, потерпілий йому повідомив, що ОСОБА_10 забрав у нього куртку, також ніж, погрожував йому словесно, на що йому, у подальшому, ОСОБА_10 говорив про те, що він забрав ніж у потерпілого, аби останній ним не заподіяв нікому шкоди. Далі, ОСОБА_15 запропонувала зняти грошові кошти з банківської картки, він вже щось почав здогадуватися, тому, запитав у неї, що це за картка, на що ОСОБА_15 відповіла, що немає різниці чия. Потім, коли він знімав грошові кошти у банкоматі, з кишені випав ніж, приїхала поліції, а ОСОБА_15 біля банкомату викинула документи. Зазначив, що свою вину він не визнає, оскільки, не знав та не бачив як все відбувалося, ніякого умислу та змови на розбійний напад у них не було, а він прийшов до квартири на запрошення ОСОБА_15 , щоб відпочити та випити, саме остання дала йому банківську картку, щоб він зняв кошти, однак, чиї були картка і гроші, не знав, лише припускав.

Позиція потерпілого ОСОБА_6 .

Під час допиту у судовому засіданні, у порядку ст. 353 КПК України, потерпілий ОСОБА_6 зазначив, незаконні дій відносно нього вчиняв тільки ОСОБА_10 та йому не зрозуміло чому обвинувачений ОСОБА_9 теж є обвинуваченим, оскільки, з самого початку досудового розслідування, так і під час слідчого експерименту він стверджувально пояснював слідчому, що останній будь-якого відношення до вчинення кримінального правопорушення відносно нього немає та суду показав, що до події з обвинуваченими він знайомий не був. 22 грудня 2023 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, до квартири АДРЕСА_6 , прийшли обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , двері яким відчинив ОСОБА_16 , який також знаходився з ним у квартирі та був знайомий з останніми, та він чув, як між останніми відбувався якийсь діалог, а він, у свою чергу, знаходився у кімнаті на дивані та відпочивав. Далі, до нього в кімнату зайшли обвинувачені, сіли на диван та почали спілкуватися з ОСОБА_17 , а він в останніх почав з`ясовувати хто вони такі, після чого, ОСОБА_9 піднявся, а ОСОБА_10 , у свою чергу, нічого не кажучи, піднявся з дивану, взяв його куртку, яка знаходилася на стільці, дістав ніж, схожий на кухонний, який він сприйняв як загрозу, та почав водити ним у нього перед обличчям, після чого, вибіг з курткою з квартири. У цей час, ОСОБА_9 просто стояв у дверях та перебував у шоковому стані, будь-яких насильницьких дій відносно нього не вчиняв, будь-яких речей не брав, що вказувало на те, що останньому нічого не було відомо про плани ОСОБА_10 , для нього це було несподівано, тілесні ушкодження йому не наносилися. Коли обвинувачений ОСОБА_10 вибіг з квартири, то ОСОБА_9 ще допомагав йому наздоганяти останнього декілька поверхів, кричав ОСОБА_10 про те, що той робить, але наздогнати його не змогли та повернулися з ОСОБА_9 назад до квартири, однак, через деякий час, останній також пішов. У викраденій куртці у внутрішньому кармані знаходився його гаманець з банківською карткою АТ КБ «Приватбанк», на рахунку якої знаходилося приблизно 160 000 гривень, та готівкою у розмірі приблизно 3 000 гривень. Після чого, він викликав працівників поліції, після приїзду яких, хвилин через 10-15, йому на телефон почали приходити сповіщення про зняття з вищевказаної банківської картки грошових коштів (всього було знято 20 000 гривень), а тому, вони разом з працівниками поліції поїхали до банкомату, вказаного у сповіщеннях. По приїзду на місце, працівники поліції затримали обвинувачених, з якими, зокрема, знаходилася ще якась дівчина, яку він особисто не знав, але часто бачив у магазині «АТБ». Зазначив, що у нього є сумнів у тому, що грошові кошти з банківської картки знімав саме ОСОБА_9 , це вірогідно могла зробити вказана вище дівчина, яка раніше, у магазині могла побачити пін-код його банківської картки. Про затриманих поліція йому нічого не повідомляла, про всі обставини він зазначав під час проведення з ним слідчого експерименту. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_10 дійсно вчинив відносно нього злочин із застосуванням ножа, прохав його визнати винуватим, а обвинуваченого ОСОБА_9 вважає невинним, оскільки, будь який протиправних дій останній щодо нього не вчиняв, про що він наголошував слідчому.

За клопотанням сторони обвинувачення у судовому засіданні було допитано, у порядку ст. 352 КПК України, свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що до події він з обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знайомий не був, а в грудні 2023 року він проживав разом з його товаришем на ім`я ОСОБА_18 у квартирі останнього за адресою: АДРЕСА_4 , де також проживав ОСОБА_6 . У день події, обвинувачені подзвонили у двері, він відчинив їм та останні зайшли до квартири, потім випивали. У подальшому, ОСОБА_10 почав брати куртку ОСОБА_6 , щоб приміряти, на що останній заперечив, і він забрав куртку в обвинуваченого та сказав ОСОБА_19 , щоб той з неї забрав документи. Після чого, він почав виганяти ОСОБА_10 у коридор, щоб той пішов. Коли вони з ОСОБА_10 вийшли у коридор, останній дістав з кишені ніж та сказав, що хоче вибачитись, швидко зайшов до кімнати, схопив куртку та вибіг з нею з квартири, а потім за ним побігли потерпілий ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , які потім, повернулись, а ОСОБА_10 він більше не бачив, при цьому, будь-яких розмов він не чув. Які дії вчиняв ОСОБА_10 , коли зайшов до кімнати, він не бачив, бачив лише те, як останній вибіг з курткою потерпілого з квартири. Крім того, він не бачив, щоб ОСОБА_10 та ОСОБА_9 домовлялись про щось чи перемовлялись, а особисто ОСОБА_9 не вчиняв жодних дій для вчинення кримінального правопорушення. Коли ОСОБА_9 повернувся, то з ним не розмовляв, а розмовляв з потерпілим, зокрема, ОСОБА_6 просив ОСОБА_9 знайти ОСОБА_10 . Після того, коли ОСОБА_9 також пішов з квартири, він викликав працівників поліції та сказав потерпілому, щоб той заблокував банківську картку. Після чого, потерпілому приходили смс-повідомлення про зняття грошових коштів з його банківської картки у розмірі 8 000 грн., 3 000 грн. і ще була якась сума. Зазначив, що потерпілий йому довіряв, він іноді ходив з банківською карткою останнього за покупками, знав пін-код картки, зокрема, його також знала і його знайома ОСОБА_15 , яка здійснювала йому продаж наркотичних засобів, оскільки він є наркозалежним та бачила, як він декілька разів розраховувався карткою за продукти, але в руках її не тримала. На його думку, ОСОБА_15 могла повідомити пін-код банківської картки потерпілого.

Допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_15 суду показала, що до події вона була знайома лише з обвинуваченим ОСОБА_9 . Так, 22 грудня 2023 року у м. Києві, по бул. Перова, де проживав ОСОБА_9 , вона зустрілася з останнім та іншим хлопцем (обвинуваченим ОСОБА_10 ) і вони пішли до дев`ятиповерхового будинку, де їх чекав її знайомий ОСОБА_17 . Далі, обвинувачені та ОСОБА_17 пішли до квартири останнього, а вона залишилася чекала їх на вулиці біля входу до під`їзду, так як розмовляла по телефону. Після чого, через хвилин 10 ОСОБА_10 вийшов з будинку і вони пішли покурити, де біля сміттєвих баків останній викинув куртку, яка йому не належала. Потім, їх наздогнав ОСОБА_9 , і вони пішли до банкомату. У ОСОБА_10 знаходився гаманець, напевно, останній дістав його з куртки, а банківська картка знаходилася у ОСОБА_9 , вона не знає, як картка опинилася в останнього в руках, особисто вона її до рук не брала. Підійшовши до банкомату, ОСОБА_9 вставив банківську картку у банкомат та почав знімати гроші, після чого, приїхали працівники поліції та затримали обвинувачених, вона на той час, знаходилася за два метри від банкомату. При затриманні, у когось з обвинувачених випав ніж, зокрема, в останніх вилучили банківську картку, гроші та чеки. На місці події вони перебували приблизно до 03 години 00 хвилин, доки працівники поліції проводили всі необхідні заходи, вона перебувала у службовому автомобілі і все, що відбувалося, бачила лише через вікно, про що говорили, вона не чула, після чого, їх відвезли до відділку поліції. Показала, що пін-код банківської картки, з якої знімали гроші, їй відомий не був. Так, у її телефоні знаходилося фото банківської картки АТ «Приватбанк», з якої зняли кошти, але як воно до нього потрапило, не знає, воно з`явилося після того, як ОСОБА_17 , якого вона наглядно знає, неодноразово просив у неї телефон, щоб здійснити дзвінки.

Допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_21 суду показав, що 22 грудня 2023 року вони з його колегою ОСОБА_22 здійснювали патрулювання у Дніпровському району м. Києва в районі Воскресенки, де їм надійшло повідомлення від чергового про розбійний напад, а саме про те, що двоє чоловіків та жінка, погрожуючи предметом, схожим на ніж, заволоділи банківською карткою потерпілого та в подальшому, їм надійшла додаткова інформація щодо прикмет осіб та адреси місця вчинення кримінального правопорушення, і вони поїхали за адресою: м. Київ, пр-т Воскресенський, 24, однак, до вказаної адреси прибути не встигли, оскільки побачили дорогою трьох осіб (двох чоловіків та жінку), схожих за прикметами. Коли вони під`їхали до останніх, то жінка та один з чоловіків знаходилися біля банкомату, за 2 метри від них на землі лежали: військовий квиток, паспорт та біля банкомату - ніж. Безпосередньо він не бачив хто саме із вказаних осіб залишив вищевказані речі, про них особи зазначали, що речі не їхні. Коли вони підійшли до осіб, то справа стояла жінка, зліва - обвинувачений ОСОБА_10 , а біля самого банкомату - обвинувачений ОСОБА_9 . Після чого, вони повідомили чергового про те, що виявили трьох осіб, а останніх попросили дістати з кишень речі і ті дістали гроші та банківські картки. Слідчі дії із затриманими особами вони не проводили, лише застосовували спецзасоби, коли вони прибули на місце, то там вже знаходилася патрульна поліція і ті при ньому застосовували до затриманих кайданки, особисто він цього не робив. Зокрема, затримана жінка повідомляла їм, що банківську картку їй дав знайомий і вона знає до неї пін-код.

Допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_22 суду показав, що до події він з обвинуваченими знайомий не був. 22 грудня 2023 року він перебував на добовому чергуванні разом із ОСОБА_21 , де отримали повідомлення про вчинення розбою по вул. Радужній, а тому, поїхали у тому напрямку, після чого, по рації їм повідомили, що з банківської картки потерпілого особи знімають грошові кошти з банкомату по бул. Перова і вони направились до вказаного банкомату. Прибувши на місце, біля банкомату знаходилися два чоловіки, а саме обвинувачені, а також жінка, знімали грошові кошти з банкомату. Біля банкомату на землі лежав ніж та документи потерпілого, як ці речі там опинились, він не бачив, ніж, він так розуміє, викинули, коли побачили, що вони під`їжджають. Вони запитували у вказаних осіб, чи причетні вони до вчинення кримінального правопорушення і звідки в останніх банківська картка потерпілого, але затримані заперечували свою причетність до кримінального правопорушення.

Оцінюючи докази кожний окремо та в їх сукупності, щодо пред`явленого обвинувачення суд приходить до наступного

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла тощо.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України, сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_10 щодо не визнання своєї провини у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_9 та свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність, які суд оцінює як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 187 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- рапортом старшого ДОП Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_23 від 22.12.2023 року, з якого вбачається, що останнім спільно з ДОП ОСОБА_22 під час відпрацювання території Дніпровського району м. Києва було отримано виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_7 , розбій. Працюючи по прикметах, ними за адресою: м. Київ, бул. Перова, 24 (банкомат «Укрсиббанк») було виявлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знімали грошові кошти з банкомату «Укрсиббанк». На місце події було викликано СОГ для документування (т. 1 а.п. 186);

- рапортом поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 4 полку 2 (з обслуговування лівого берега) УПП в м. Києві ДПП сержанта поліції ОСОБА_24 , з якого вбачається, що 22.12.2023 року о 22 годині 50 хвилин, отримали виклик «розбій» за адресою: АДРЕСА_4 . Прямуючи на місце події в радіоефір отримали інформацію, що в даний момент з картки заявника знімають гроші в банкоматі за адресою: м. Київ, бул. Перова, 24. За даною адресою, біля банкомату «Укрсиббанк» було виявлено та затримано осіб, схожих за описом: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.п. 187);

- рапортом оперативного чергового Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві про те, що 22.12.2023 року о 22 годині 47 хвилин, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.12.2023 року о 22 годині 46 хвилин, за адресою: АДРЕСА_4 , щойно до заявника ( ОСОБА_6 ) зайшли двоє невідомих чоловіків, погрожуючи ножем, зайшли до кімнати та забрали довгу куртку (пуховик) чорного кольору з гаманцем коричневого кольору, 2000 гривень та банківську картку. 22 грудня 2023 року о 18 годині 00 хвилин, нарядом УПП, спільно з ДОП затримано ОСОБА_9 , 1981 р.н. та ОСОБА_10 , які вчинили вищевказані дії, після чого, біля будинку № 24 по пр-ту Воскресенському, зняли з картки 20 000 гривень (т. 1 а.п. 188-189);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.12.2023 року (т. 1 а.п. 190-191);

- протоколом огляду місця події від 23.12.2023 року, з якого вбачається, що місцем огляду являється квартира АДРЕСА_6 . Під час огляду, з коридорного приміщення з поверхонь дверей та тумбочки вилучено сліди папілярних узорів (т. 1 а.п. 193-197);

- висновком експерта № СЕ-19/111-24/12106-Д від 27.02.2024 року, з якого вбачається: 1. Два сліди пальців рук (руки) з найбільшими розмірами: 12x20мм; 10x23мм, вилучені з приміщення квартири АДРЕСА_6 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Три сліди долоней рук (руки) з найбільшими розмірами: 25x43мм; 26x36мм; 36x38мм, вилучені з приміщення квартири АДРЕСА_6 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). 2. Слід пальця руки з найбільшими розмірами 12x20мм залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Слід пальця руки з найбільшими розмірами 10x23мм залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід долоні руки з найбільшими розмірами 25x43мм залишений долонею правої руки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Два сліди долоней руки з найбільшими розмірами: 26x36мм; 36x38мм, залишені долонею правої руки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.п. 199-214);

- протоколом огляду місця події від 23.12.2023 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється відкрита ділянка місцевості, що знаходиться біля будинку № 9-В по бул. Перова у м. Києві, де на підлозі виявлено куртку чорного кольору марки «Armani», яка за зовнішніми ознаками схожа на куртку ОСОБА_6 , яку під час огляду було вилучено (т. 1 а.п. 215-216);

- протоколом огляду речей та документів від 14.01.2024 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється поліетиленовий експертний спеціальний сейф-пакет NPU 2303633, всередині якого знаходиться: куртка чоловіча чорного кольору з капюшоном. З правої та лівої сторони куртки розташовано кишені на блискавці. Із внутрішньої сторони розташована підкладка, що має чорний колір та написи «Armani» літерами білого кольору. На задній стороні куртки у верхній частині посередині розміщено нашивку (ярлик) з написом «A|X ARMANI EXCHANCE 4 XL». На зображенні потерпілий ОСОБА_6 впізнав свою куртку чорного кольору «Armani» за зовнішніми ознаками, яка належить йому (т. 1 а.п. 217-219);

- постановою про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 23.12.2023 року, а саме: куртки чорного кольору марки «Armani» (т. 1 а.п. 220-221);

- протоколом огляду місця події від 23.12.2023 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється відкрита ділянка місцевості, що знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Перова, 24, а саме перед відділенням банку «Ukrsibbank», де на підлозі виявлено та вилучено: предмет, схожий на ніж з коричневою рукояткою без наявних слідів речовини бурого кольору; 1 чек з банку «Ukrsibbank»; документи, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , відпускний квиток на ім`я ОСОБА_6 ; 2 змиви з банкомату за допомогою дистильованої води та зонду (т. 1 а.п. 225-231);

- висновком експерта № СЕ-19/111-24/12101-ХЗ від 26.02.2024 року, з якого вбачається: Наданий на дослідження ніж відноситься до кухонних ножів, які є різновидом ножів господарсько-побутового призначення і до холодної зброї не відноситься, виготовлений кустарним способом (т. 1 а.п. 234-236);

- протоколом огляду речей та документів від 14.01.2024 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється поліетиленовий експертний спеціальний сейф-пакет 7163176, всередині якого знаходяться: паспорт громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданий Мінським РУ ГУМВС України в м. Києві, поміщений в обкладинку білого кольору; військовий квиток серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 від 14.06.1999 року; відпускний квиток на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_22 від 18.12.2023 року; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 ; картка фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_4 . Потерпілий ОСОБА_6 впізнав вказані вище документи за зовнішніми ознаками, які належить йому (т. 1 а.п. 237-244);

- постановою про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 23.12.2023 року, а саме: предмету, схожого на ніж з коричневою рукояткою без наявних слідів бурого кольору; 1 чеку з банку «Ukrsibbank»; документів, а саме: паспорта громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , військового квитка на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , відпускного квитка на ім`я ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 245-246);

- постановою про визнання речових доказів від 23.12.2023 року, а саме: паспорту громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого Мінським РУ ГУМВС України в м. Києві, поміщеного в обкладинку чорно білого кольору; військового квитка серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.06.1999 року; відпускного квитка на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 № НОМЕР_22 від 18.12.2023 року; водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4 № НОМЕР_4 (т. 1 а.п. 247);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2024 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_25 повідомив, що впізнає особу, зображену на фото № 2, як ту, яка 22.12.2023 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, у квартирі АДРЕСА_6 , приставила до нього ніж та в подальшому, заволоділа курткою з майном, за формою очей, носу, губ, брів, овалом голови та сукупністю даних ознак в цілому. (т. 2 а.п. 5-7);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12.03.2024 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_25 повідомив, що серед пред`явлених йому ножів за № 2 впізнає той ніж, яким йому погрожував один із нападників під час розбійного нападу 22.12.2023 року в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , за довжиною самого ножа, кольором руків`я та клинка, формою (т. 2 а.п. 8-11);

- відеозаписом проведення слідчого експерименту від 05.03.2024 року, який було переглянуто у судовому засіданні, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_6 надавав такі ж пояснення, які і в судовому засіданні, зокрема, декілька разів зазначав слідчому, що всі дії вчиняла одна особа і це питання з`ясовувалося неодноразово, хоча в самому протоколі слідчим зазначено, що начебто, потерпілий вказував, що 22.12.2023 року він знаходився у приміщенні квартир АДРЕСА_6 , де спав на розкладному кріслі, у ногах перебувала його куртка, у якій знаходилися гроші, документи, гаманець та картка «ПриватБанк». У цей момент, до кімнати зайшли двоє невідомих йому осіб, які присіли на диван, який був розташований перпендикулярно його ліжку, після чого, одна особа встала з дивану та наблизилася до нього, при цьому, наставивши на нього ніж та висловивши погрозу його застосування, а саме сказав, що заріже. Він, у свою чергу, злякавшись за своє життя, не став чинити опору і дана особа потягнулася за його курткою та заволоділа нею, після чого, зникла з місця злочину. Інша особа знаходилася у кімнаті, де було вчинено злочин, не припиняючи дій нападника, та спостерігала за навколишньою обстановкою, зокрема, не одразу втік разом з особою, яка заволоділа курткою.

Однак, як вбачається з переглянутого у судовому засіданні слідчого експерименту, потерпілий чітко вказував щодо дій однієї особи, це підтвердив і у судовому засіданні, наголошуючи, що саме ОСОБА_10 вчиняв відносно нього злочин, а щодо ОСОБА_9 , то пояснював, що для останнього це було несподівано, він був шокований діями ОСОБА_10 та зазначив, що ОСОБА_9 будь-яких злочинних дій відносно нього не вчиняв та у змові з особою, яка напала на нього, не перебував і він це говорив стверджувально декілька разів (т. 2 а.п. 12-15);

- протоколом огляду місця події від 23.12.2023 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється службове приміщення кабінету № 325, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В.Черчилля, 2, де виявлено громадянина ОСОБА_11 , який повідомив, що добровільно надає згоду на вилучення його власного мобільного телефону марки «Nokia» з абонентським номером НОМЕР_5 , ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 (т. 2 а.п. 16А);

- протоколом огляду речей від 23.12.2023 року, а саме добровільно наданого ОСОБА_11 для вилучення за адресою: м. Київ, вул. В.Черчилля, 2, його власного мобільного телефону марки «Nokia», з номером НОМЕР_5 , під час якого встановлено, що ОСОБА_11 з даного телефону здійснювався телефонний дзвінок до ОСОБА_26 , яка записана як « ОСОБА_27 », на мобільний номер телефону - НОМЕР_8 , 22.12.2023 року о 21 годині 50 хвилин, о 20 годині 27 хвилин, о 20 годині 02 хвилини та о 16 годині 41 хвилина (т. 2 а.п. 17-23), який постановою про визнання речових доказів від 23.12.2023 року, визнано речовим доказом (т. 2 а.п. 24);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.03.2024 року, з відеозаписом, який було переглянуто у судовому засіданні, відповідно до якого, свідок ОСОБА_11 показав, що 22.12.2023 року він разом з потерпілим ОСОБА_6 знаходився у квартирі АДРЕСА_6 , де до квартири зайшли двоє невідомих осіб, присіли та в цей час, з крісла встав ОСОБА_6 та в грубій формі виганяв, так як особа нав`язливо просила приміряти куртку потерпілого. Після чого, ОСОБА_11 став перешкоджати подальшому входу до кімнати, але під приводом пробачення знову чоловік молодого віку зайшов до кімнати, де знаходився потерпілий ОСОБА_6 , який сидів на дивані та біля нього знаходилася куртка з його документами, майном та грошима з банківською карткою «ПриватБанк», після чого, даний чоловік, наставляючи на потерпілого ніж з висловом не лізти, вхопив куртку та в цей час, ОСОБА_6 разом із особою, яка була з нападником, побігли услід за ним, але його не наздогнали. Потім, вони повернулися до квартири, де ОСОБА_11 викликав працівників поліції з телефону потерпілого (т. 2 а.п. 28-31). Зокрема, у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 також зазначив, саме обвинувачений ОСОБА_10 вчиняв активні дії щодо потерпілого, а ОСОБА_9 не вчиняв ніяких дій;

- протоколом огляду місця події від 23.12.2023 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється службове приміщення кабінету № 325, що за адресою: м. Київ, вул. В.Черчилля, 2, де виявлено ОСОБА_15 , яка добровільно надала для вилучення мобільний телефон марки «Xiaoni Redmi Poco x3 Pro», з абонентськими номерами: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 (т. 2 ст. 33) та протоколом огляду речей від 23.12.2023 року, а саме добровільно наданого для вилучення свідком ОСОБА_15 мобільного телефону марки «Xiaoni Redmi Poco x3 Pro», на якому міститься, зокрема, контакт - ОСОБА_28 ) з телефоном «Nokia» з номером НОМЕР_12 (свідка ОСОБА_11 ), на який були здійснені вхідні дзвінки. Зокрема, на фото вказаного телефону зображене фото вищевказаного мобільного телефону «Nokia», на екрані якого зображено повідомлення НОМЕР_13 пін 0210, на що ОСОБА_15 зазначила, що це фото телефону ОСОБА_29 ) та на його екрані міститься інформація з номером картки, пін-кодом, CCV, яка належать його знайомому військовому (т. 2 а.п. 34-39), а також протоколом огляду речей від 13.01.2024 року, а саме мобільного телефону марки «Xiaoni Redmi Poco x3 Pro», добровільно наданого для вилучення свідком ОСОБА_15 (т. 2 а.п. 40-46), який постановою про визнання речових доказів від 23.12.2023 року, визнано речовим доказом (т. 2 а.п. 47);

- протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 20.02.2024 року, 21.02.2024 року, здійснені на підставі ухвал слідчих суддів Дніпровського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року, під час якого було вилучено в АТ КБ «ПриватБанк» СД-диск, який містить інформацію стосовно клієнта банку, який використовує банківську картку № НОМЕР_1 (т. 2 а.п. 51-56, т. 2 а.п. 57-62);

- протоколом огляду речей від 07.03.2024 року, а саме інформації, яка міститься на СД-дисках з АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Укрсиббанк». На вказаних дисках виявлений файл, який підтверджує транзакції за 22.12.2023 року, в період часу з 16 години 27 хвилин до 22 години 59 хвилин, з банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме зняття готівки: 22.12.2023 року о 22:54 год. у сумі 2000 гривень; 22.12.2023 року о 22:55 год. у сумі 5000 гривень; 22.12.2023 року о 22:57 год. у сумі 3000 гривень; 22.12.2023 року о 22:58 год. у сумі 10000 гривень (т. 2 а.п. 63-64);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.02.2024 року, здійснений на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року (справа № 755/19882/23, № 1-кс/755/61/24), під час якого було вилучено у ТОВ «Лайфселл» DVD-R диск з інформацією, та відповідно до доручення на проведення аналізу від оператора мобільного зв`язку, було надано для аналізу абонентський номер ОСОБА_10 - НОМЕР_14 за період трафіку з`єднань абонентського номеру з 22.12.2023 року до 23.12.2023 року (т. 2 а.п. 65-70);

- протоколом особистого обшуку особи, затриманої в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України від 23.12.2023 року, з якого вбачається, що було затримано ОСОБА_10 , в якого вилучено: сумку, всередині якої знаходилися запальничка, павербанк, слот від сім-карти, записник з чорновими записами, ручка, навушники, кабель; грошові кошти у розмірі 1044 гривні 20 копійок; мобільний телефон марки «Redmi» з ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 (т. 2 а.п. 106-110), які постановами про визнання речових доказів від 23.12.2023 року, визнано речовими доказами (т. 2 а.п. 111, 113-115);

- постановами про визнання речових доказів від 23.12.2023 року, а саме: грошових коштів в розмірі 18000 гривень, які поміщено до спец. пакету № ЕХРО182522 та трьох квитанції від банку «Ukrsibbank», які поміщено до спец. пакету № 7163164; мобільного телефону марки «Samsung» з ІМЕІ1: НОМЕР_17 , ІМЕІ2: НОМЕР_18 з номером мобільного телефону НОМЕР_19 , який поміщено до спец. пакету KIV4113346; банківської картки «ПриватБанк» з № НОМЕР_1 , яку поміщено до спец. пакету 7163173 (т. 2 а.п. 142-143, 145);

- протоколом огляду речових доказів від 22.02.2024 року, а саме: грошових коштів у сумі 18 000 гривень - 8 купюр по 500 гривень, 70 купюр по 200 гривень; грошових коштів в сумі 10 гривень, 2 купюри по 500 гривень, 1 монету номіналом 10 гривень, 2 монети номіналом 5 гривень, 9 монет номіналом 2 гривні, 5 монет номіналом 1 гривня, 1 монета номіналом одна гривня старого зразка, 2 монети номіналом 10 копійок; чотирьох чеків з банкомату «Ukrsibbank» (т. 2 а.п. 147-151);

- постановою про передачу речових доказів від 07.03.2024 року, а саме речових доказів, які вилучені під час проведення ОМП по бул. Перова, 24 у м. Києві, а саме: 1 чеку банку «UKRSIBBANK» щодо видачі готівки з картки НОМЕР_21 на суму 3000 гривень, 2 змивів з банкомату «UKRSIBBANK», ножа, виготовленого кустарним способом господарського побутового призначення, а також, речових доказів, вилучених під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_9 , а саме: 3 чеків банку «UKRSIBBANK» щодо видачі готівки з картки НОМЕР_21 на суму 2000 гривень, 5000 гривень та 10000 гривень, а також, дактилокарти та змивів з лівої та правої руки ОСОБА_10 , дактилокарти та змивів з лівої та правої руки ОСОБА_9 , 5 слідів папілярних узорів (слід № 1,2,3 з поверхні дверей кімнати, слід № 4,5 з поверхні тумбочки в коридорі), вилучених під час проведення ОМП від 23.12.2023 року в квартирі АДРЕСА_6 ; речових доказів у вигляді банкнот Національного банку України, які вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_10 в сумі 1044 гривень 20 копійок, а саме: 2 купюри по 500 гривень - ГА6407454, ЛВ0967890, 1 монету номіналом 10 гривень, 2 монети номіналом 5 гривень, 9 монет номіналом 2 гривні, 5 монет номіналом 1 гривня, 1 монета номіналом одна гривня старого зразка, 2 монети номіналом 10 копійок та грошові кошти, які були вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_10 та під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_9 в сумі 18000 гривень, 8 купюр по 500 гривень - ЗА1967529,ЄЕ2801410, ЄЕ9176195, АН9612406, АЛ7203600, ГА4892593, ХЗ5663631, АД8109509, 70 купюр номіналом по 200 гривень - ГД8289713, ЄЄ0392068, ВИ6648953, ГИ5740636, ГГ6774042, ГВ1864958, ГЗ2072053, ЄИ9099421, ЕЄ6325753, ГГ5725833, ЗA9384593, ГИ0141251, ВЖ0867629, ЗГ4321922, ДБ7405948, ГЕ8274305, ГИ3073721, ГВ4328456, ГД6682334, ДБ8062612, ЄВ6491993, ЕИ0484309, ДГ2892999, ДД3573625, ДГ1862790, ГЄ3819026, ЄА1121901, ГА0416308, ДЄ4173401, АК8252949, ГЄ0995524, ДЄ4610234, БУ5359486, ДГ3953759, ДД0445619, ГЕ4981833, ДД2084742, ЕЗ2071113, ГА5514024, АЛ3332450, АП6205773, ГД4551740, ВЗ3287688, БР7914460, ДЄ6877162, ГЖ8874401, ГЕ6986155, ЕИ5071550, ДА9371860, ЕА9165190, ЗБ1038516, ГЕ0658338, ЄЄ1031599, ДЄ3875611, ВД3420110, ГЕ7774080, ВЄ4461275, ГГ6237592, ДВ1294592, ДА2828169, ВЛ9026978, ГЄ6121221, ВИ4931475, ЗБ6060483, ЗГ4536769, ГГ0896248, ЗБ6649071, ДВ7127665, ВК3802821, ВМ1112368 (т. 2 а.п. 152-155).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, що стосується доводів сторони захисту щодо неправильності викладення фактичних обставин кримінального правопорушення з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_10 здійснив напад з метою заволодіння майном потерпілого, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я останнього, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки, як видно із дослідженого слідчого експерименту, так і в ході всього судового розгляду, потерпілий ОСОБА_6 чітко та послідовно показав, що саме обвинувачений ОСОБА_10 застосував відносно нього ніж, який він сприйняв як реальну загрозу, та саме останній заволодів його майном, а ОСОБА_9 не вчиняв будь-яких дій, тому, з урахуванням усіх доказів у їх сукупності, суд не знаходить підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 на ст. 186 КК України, як це зазначає сторона захисту, та не знаходить підстав ставити під сумнів показання потерпілого, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами в їх сукупності.

Поряд з цим, суд зазначає, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України, а саме, що вони своїми умисними діями вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Так, згідно обвинувального ОСОБА_10 , в умовах воєнного стану, 22.12.2023 року, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, зустрівся з ОСОБА_9 , спільно з яким розробили злочинний план щодо нападу з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб. З метою реалізацією злочинного плану, близько 22 години 00 хвилин 22.12.2023 року, направились до будинку АДРЕСА_4 , в яку їх впустив ОСОБА_11 , який там проживає, та, перебуваючи в приміщенні квартири, направились до кімнати, в якій перебував потерпілий ОСОБА_6 , де ОСОБА_10 , знаючи про наявність в кишені куртки, яка перебуває безпосередньо біля потерпілого ОСОБА_6 і належить йому, банківської картки потерпілого, маючи на меті подолати опір зі сторони потерпілого, підійшов до останнього, після чого, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, корисливий мотив та мету незаконного збагатитися, діючи за попередньою змовою та керуючись спільним умислом, в умовах воєнного стану, погрожуючи заздалегідь заготовленим предметом, ззовні схожим на ніж, вказав ОСОБА_6 сидіти та не здійснювати опір, забрав куртку, яка належить потерпілому і в якій перебуває майно останнього, та одягнув її на себе, а ОСОБА_9 , знаходячись поруч із ОСОБА_10 , переслідуючи єдиний з ним умисел, спостерігаючи за оточуючою обстановкою, ніяким чином не зупиняв ОСОБА_14 . У свою чергу, потерпілий ОСОБА_6 , побачивши предмет, ззовні схожий на ніж, сприймаючи погрози нападника реальними, побоюючись за своє життя та здоров`я, не чинив опору, відсторонився від ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , який надягнув його куртку чорного кольору марки «Армані», де у внутрішній кишені зліва знаходились: гаманець коричневого кольору, в якому містилася банківська картка AT «Приватбанк» № НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 1000 грн., військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , подолавши таким чином, волю до опору з боку потерпілого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_14 , спільно з ОСОБА_9 , втекли з приміщення зазначеної квартири. У подальшому, ОСОБА_14 , забравши з куртки потерпілого майно, яке в ній знаходилось, а саме: гаманець коричневого кольору, в якому містилася банківська картка AT «Приватбанк» № НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 1000 грн., військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , позбувся куртки потерпілого та разом із ОСОБА_9 направилися до банкомату банку «Укрсиббанк», що розташований за адресою: м. Київ, пр-т Воскресенський 24, з метою зняття грошових коштів, де ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 банківську картку AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , а останній її отримав від ОСОБА_10 та в свою чергу, попередньо дізнавшись захисний пін-код, провів операцію, а саме зняття грошових коштів на суму 18 000 гривень, після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 близько 23 години 00 хвилин, були затримані працівниками поліції за вказаною адресою.

У судовому засіданні ОСОБА_9 заперечував факт вчинення ним зазначеного вище кримінального правопорушення та вказав, що він не здійснював будь-яких дій щодо нападу на потерпілого з метою заволодіння майном останнього за попередньою змовою з ОСОБА_10 та дав показання, викладені вище.

На підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, стороною обвинувачення по суті суду надано лише докази щодо факту зняття ОСОБА_9 грошових коштів з картки потерпілого, оскільки, інше не знайшло свого підтвердження, так як потерпілий категорично заперечив причетність ОСОБА_9 до розбійного нападу відносно нього, такі ж показання надавав і під час проведення слідчого експерименту, зокрема, допитані свідки також не вказали на безпосередню участь ОСОБА_9 саме у розбійному нападу..

Окрім того, будь-хто із допитаних свідків у судовому засіданні не надали показання щодо безпосередньої участі ОСОБА_9 у розбійному нападі на потерпілого ОСОБА_6 .

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених статті 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Так, основними ознаками розбою є: насильство або погрози насильства - для того, щоб кваліфікувати діяння як розбій, необхідно довести факт здійснення фізичного або психологічного тиску на потерпілого; заволодіння майном - особа повинна мати намір заволодіти майном іншої особи шляхом застосування насильства або погрози застосування такого насильства; протиправна поведінка - поведінка має бути протиправною та спрямованою на вчинення злочину, а в даному випадку, стороною обвинувачення не доведено, що в діях ОСОБА_9 наявні ознаки розбою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише у тому випадку, коли вина особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі №321/954/14-к.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Коробов проти України» від 27.10.2011 року - «що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумні сумніви», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, у ході судового розгляду стороною обвинувачення не було надано суду допустимих, беззастережних, належних та достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні ним саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку про недоведеність вчинення саме обвинуваченим ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, поза розумним сумнівом.

Тому, ОСОБА_9 необхідно виправдати за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 4 ст. 187 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

З урахуванням викладеного, дії обвинуваченого ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 187 КК України, виключивши кваліфікуючу ознаку - за попередньою змовою групою осіб, оскільки, стороною обвинувачення не доведено такого факту, тобто, кваліфікувати, що він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно зі ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України, судом може визнаватися рецидив злочинів (ст. ст. 115, 309 КК України), однак, органом досудового розслідування та державним обвинуваченням йому цього висунуто не було, від цього він не захищався, тому суд не виходить за межі висунутого обвинувачення.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання, наявності обставини, що обтяжує покарання, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку

Цивільний позов - відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню, відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України .

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 94, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винуватим за ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання, призначене ОСОБА_10 за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.11.2023 року у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 22 грудня 2023 року.

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, в якому він обвинувачується.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити останнього з-під варти в залі суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи холодної зброї № СЕ-19/111-24/12101-ХЗ від 26.02.2024 року в розмірі 1 892 гривні 70 копійок та дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/111-24/12103-Д від 27.02.2024 року в розмірі 4 165 гривень 04 копійки, а всього на загальну суму в розмірі 6 057 гривень 74 копійки.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: куртку чорного кольору марки «Armani»; паспорт громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого Мінським РУ ГУМВС України в м. Києві, поміщений в обкладинку чорно-білого кольору; військовий квиток серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.06.1999 року; відпускний квиток на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 № НОМЕР_22 від 18.12.2023 року; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; картку фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4 № НОМЕР_4 , що передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити в останнього;

- предмет, схожий на ніж з коричневою рукояткою без наявних слідів бурого кольору, який поміщено до картонної коробки та опломбовано наліпкою NPU-0496405; 1 чек з банку «Ukrsibbank», який поміщено до спеціального пакету 7163177; три квитанції від банку «Ukrsibbank», які поміщено до спец. пакету № 7163164; дактилокарту та змиви з лівої та правої руки ОСОБА_10 , дактилокарту та змиви з лівої та правої руки ОСОБА_9 , 5 слідів папілярних узорів, вилучених під час проведення ОМП від 23.12.2023 року в квартирі АДРЕСА_6 , що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити;

- мобільний телефон марки «Nokia» з абонентським номером телефону НОМЕР_5 , ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_11 ;

- мобільний телефон марки «Xiaoni Redmi Poco x3 Pro», з абонентським номером НОМЕР_8 , ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_15 ;

- три запальнички, павербанк, слот від сім-карти, записник з чорновими записами, ручку, навушники, кабель, які поміщено до спец. пакету INZ4012621; мобільний телефон марки «Redmi» з ІМЕІ1: НОМЕР_15 , ІМЕІ2: НОМЕР_16 , який поміщено до спец. пакету NPU1108305, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_10 ;

- грошові кошти у розмірі 1044 гривні 20 копійок, які поміщено до спец. пакету INZ4012621; грошові кошти в розмірі 18000 гривень, які поміщено до спец. пакету № ЕХРО182522, що передані до фінансової частини Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Samsung» з ІМЕІ1: НОМЕР_17 , ІМЕІ2: НОМЕР_18 з номером мобільного телефону НОМЕР_19 , який поміщено до спец. пакету KIV4113346 та передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_9 ;

- банківську картку «ПриватБанк» з № НОМЕР_1 , яку поміщено до спец. пакету 7163173 та передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. В.Черчилля, 2, а саме на: мобільний телефон марки «Nokia», з абонентським номером телефону НОМЕР_5 , IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , який поміщено до спеціального пакету WAR1358532 - скасувати після набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. В.Черчилля, 2, а саме на: мобільний телефон марки «Xiaomi Poco Pro», з абонентським номером телефону НОМЕР_8 , IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 , який поміщено до спеціального пакету NPU 1303633 - скасувати після набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року на майно, яке було вилучено в ході проведення особистого обшуку особи, затриманої у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: сумку, всередині якої 3 запальнички, павербанк, слот від сім-карти, записник з чорновими записами, ручка, навушники, кабель, яка поміщена до спеціального пакету INZ4012621; грошові кошти, у розмірі 1044 гривень та 20 копійок, які поміщено до спеціального пакету EXPO 182538; мобільний телефон марки «Redmi», з IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 , який поміщено до спеціального пакету NPU 1108305 - скасувати після набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року на майно, яке було вилучено в ході проведення особистого обшуку особи, затриманої у порядку ч.3 ст. 208 КПК України, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: грошові кошти у розмірі 18000 гривень, які поміщено до спеціального пакету EXPO 182522; банківську карту Приватбанку № НОМЕР_1 , яку поміщено до спеціального пакету 7163173; три квитанції від «Ukrsibbank», які поміщено до спеціального пакету 7163164; мобільний телефон марки «SAMSUNG» з IMEI 1: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 , з номером мобільного телефону НОМЕР_20 , який поміщено до спеціального пакету KIV 4113346 - скасувати після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам, потерпілому та прокурору.

Головуючий суддя: