СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4394/25
пр. № 1-кп/759/1020/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 11.02.2025 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, працюючого садівником-різноробочим у ФОП ОСОБА_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.09.2014 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки,

- 15.11.2021 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 10.02.2025, приблизно о 21 годині 32 хвилини, перебуваючи в приміщенні загального коридору, розташованого на 4 (четвертому) поверсі, під?їзду № 2 в будинку АДРЕСА_2 , а саме біля вхідних дверей до приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив умисне знищення чужого майна шляхом підпалу.

Так, 10.02.2025 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 21 години 32 хвилини, у невстановленому місці у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на вчинення умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, переслідуючи при цьому мотив на ґрунті виниклої неприязні з мешканкою квартири АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, діючи умисно, з метою знищення або пошкодження чужого майна, ОСОБА_3 заздалегідь взяв у невстановленому місці запальничку, прибув до під?їзду № 2, будинку АДРЕСА_2 , піднявся до вхідних дверей кв. АДРЕСА_3 , розташованої на 4 (четвертому) поверсі загального коридору будинку, став очікувати найбільш сприятливого часу для вчинення підпалу, приблизно о 21 годині 32 хвилини, знаходячись на загальному коридорі біля кв. АДРЕСА_3 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, з метою знищення або пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, за допомогою запальнички, вчинив підпал вхідних дверей до кв. АДРЕСА_3 , після чого залишив місце події.

Згідно висновку пожежно - технічної експертизи від 18.02.2025 N? СЕ-19/111-25/10209-ПТ осередком пожежі, яка сталася 10.02.2025 на четвертому поверсі, у під?їзді № 2 за адресою: АДРЕСА_2 , є вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 , а саме: у верхній їх частині. Причиною виникнення пожежі, яка сталася 10.02.2025 на четвертому поверсі, у під?їзді № 2 за адресою: АДРЕСА_2 ,є займання горючих матеріалів в зоні осередку пожежі, внаслідок дії на них вогневого стороннього джерела запалювання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.194 КК України, за викладених вище обставин, визнав повністю, щиро розкаявся і надав покази, за змістом яких того дня його співмешканка ОСОБА_7 пішла в гості до своєї подруги - потерпілої ОСОБА_6 , що йому не сподобалось, тому він вирішив піти до ОСОБА_6 з метою, щоб повернути співмешканку додому. Коли він прийшов до квартири АДРЕСА_5 , де мешкає ОСОБА_6 , та постукав у двері, йому ніхто не відчинив, водночас, він чув шум у квартирі. Обурившись тим, що ОСОБА_6 разом із його співмешканкою навмисно не впускають його у помешкання, він вирішив пошкодити вхідні двері квартири та в наступному, за допомогою запальнички, вчинив їх підпал. Просив суд суворо його не карати, про скоєне дуже шкодує. Повідомив, що невдовзі після події вибачився перед потерпілою ОСОБА_6 та примирився із нею, в подальшому повністю усунув завдану шкоду, відремонтувавши вхідні двері у її квартирі.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне знищення чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на спеціальних обліках не перебуває, не одружений, працює садівником-різноробочим у ФОП ОСОБА_4 .

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення; а також добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, відсутність спричинення тяжких наслідків, наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні запевнив, що в подальшому не допускатиме протиправної поведінки та просив надати йому можливість стати на шлях виправлення, з урахуванням позиції прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нового злочину, досягнення мети, визначеної ст.50 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на залучення експерта у розмірі 3183,60 грн.( висновок експерта №СЕ-19/111-25/10209- ПТ від 18.02.2025), відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні, 12.02.2025 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, (ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2025, ун.№ 759/3436/25), строк дії якого сплив 11.04.2025 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження судом не застосовувались.

Керуючись ч.2 ст.194, ст.ст.50, 65- 67, 75,76 КК України, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом з 12.02.2025 по 11.04.2025 включно, з розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно з ч.1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 22 квітня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Речові докази:

-куртку «SENDU», яка зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у місті Києві, після набрання вироком законної сили,- повернути власнику.

-запальничку рожевого кольору з написом «Frog», яка зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у місті Києві, після набрання вироком законної сили,- знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1