УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку статті 303 КПК України, на повідомлення про підозру від 25.02.2024 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри або про нову підозру від 26.02.2024 у кримінальному провадженні № 0005257, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2023,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку статті 303 КПК України, на повідомлення про підозру від 25.02.2024 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри або про нову підозру від 26.02.2024 у кримінальному провадженні № 0005257, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2023.

Обґрунтовуючи подану скаргу, адвокат зазначив, що повідомлення про підозру від 25.02.2024 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри або про нову підозру від 26.02.2024 здійснені у порушення приписів ст. ст. 276, 277, 279 КПК України так, як зміст повідомлень про підозру свідчить про наявність істотних суперечностей та їх неконкретність, а також про очевидну необґрунтованість притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 27.05.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 28.05.2024 скаргу разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо поданої скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя зазначає таке.

Слідчими Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005257 від 19.12.2023.

25.02.2024 у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

26.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри або про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження зазначеного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, згідно положень ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).

У тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Так, факти, що підтверджують наявність достатніх доказів для підозри, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт «достатніх підстав (доказів)» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення, сторона захисту вважає те, що повідомлення є необґрунтованими, оскільки формулювання повідомлення про підозру не свідчить про наявність складу інкримінованих кримінальних правопорушень, а у провадженні не існує доказів, які б підтверджували обґрунтованість повідомлення про підозру.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлення у кримінальному провадженні № 0005257 від 19.12.2023, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при їх врученні дотримано вимоги ст. 278 КПК України.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри останнього, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

З огляду на зазначене, на відповідній стадії досудового розслідування в ході оскарження повідомлення про підозру та встановлення відповідності вимогам закону щодо змісту, порядку вручення такого повідомлення, вирішення слідчим суддею питання про наявність/відсутність в діях підозрюваного всіх елементів складу злочинів, які йому інкримінуються, є передчасним. При цьому правова кваліфікація інкримінованого підозрюваному діяння, на цьому етапі притягнення особи до кримінальної відповідальності, не є остаточною та може бути змінена в результаті здійснення подальшого досудового розслідування кримінального провадження.

Звертаючись зі скаргою адвокат посилається на відсутність у повідомленні про підозру належних та допустимих доказів щодо причетності підозрюваного, однак вказані обставини повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати такі питання та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку статті 303 КПК України.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 276-278, 303, 304, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку статті 303 КПК України, на повідомлення про підозру від 25.02.2024 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри або про нову підозру від 26.02.2024 у кримінальному провадженні № 0005257, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2023 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_6