УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, заяву ОСОБА_2 про відвід слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду скарги на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в м.Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

У провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 надійшла скарга на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в м.Києві що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою, яка зареєстрована Шевченківським УП ГУЕП у м.Києві 03.05.2025 за вх №94235-2025.

29 липня 2025 року у судовому засіданні ОСОБА_2 заявив відвід слідчій судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді скарга на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в м.Києві що невнесення відомостей до ЄРДР, у зв`язку із наявністю обставин, які викликають сумніви у його упередженості.

Так, за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 вказана заява про відвід передана на розгляд судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_2 заяву про відвід підтримав та просив задовольнити. Вказав, що суддя ОСОБА_3 є необ`єктивною, оскільки в судовому засіданні не розглянула заявлене ним клопотання, а відтак, вважає, що суддя ОСОБА_3 має бути відведена від участі у розгляді поданої ним скарги.

Інші учасники провадження будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли. Водночас неприбуття учасників провадження для участі у розгляді заяви про відвід не перешкоджає розгляду такого питання, а тому суддя дійшла висновку про можливість розгляду заяви за відсутності інших осіб.

Дослідивши матеріали судового провадження 1-кс/761/19891/2025, заслухавши думки учасників судового провадження, суддя приходить до таких висновків.

Так, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в м.Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР, яка у порядку автоматизованого розподілу справ між слідчим суддями, була передана у провадження слідчої судді ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 29.07.2025 ОСОБА_2 заявлено відвід слідчій судді ОСОБА_3 .

Так, вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача (п.1 ч.1 ст. 75 КПК України);

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник (п.2 ч.1 ст. 75 КПК України);

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (п.5 ч.1 ст. 75 КПК України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо наявні інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

При вирішенні цих заяв, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Так, у справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (див. у справі Пуллар проти Сполученого королівства).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується. Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді.

Разом з тим, суд вважає за потрібне роз`яснити, що не вважає саму по собі заяву про відвід судді безумовною підставою для відсторонення судді від участі у кримінальному провадженні. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що вимог щодо неупередженості не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

ОСОБА_2 у своїй заяві про відвід слідчій судді ОСОБА_3 не виклавбудь-яких фактичних даних, які б могли слугувати підставою для сумніву в неупередженості судді. Усі перелічені ними підстави за своєю суттю зводяться до незгоди із процесуальними діями та рішеннями слідчого судді під час участі у кримінальному провадженні.

Доказів особистої упередженості слідчої судді ОСОБА_3 також не вбачається зі змісту заяви про відвід та матеріалів скарги на бездіяльність уповноважених УП ГУНП в м.Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18). Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, на переконання суддіу, відсутні підстави стверджувати про існування у цій справі обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 .

За таких обставин, заява ОСОБА_2 про відвід слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду скарги на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в м.Києві що невнесення відомостей до ЄРДР, не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, 206, 309 КПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду скарги на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в м.Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 22 серпня 2025 року о 10 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_1