Номер провадження: 11-кп/813/66/25
Справа № 505/3156/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Котовськ Одеської області, громадянки України, заміжньої, непрацевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2020 року ОСОБА_7 визнана невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 16.09.2018 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 нанесла потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №131 від 25.09.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись із вироком суду першої інстанції зазначає, що вирок є незаконним у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне:

-судом першої інстанції не в повній мірі надано оцінку показанням потерпілого, свідків та обвинуваченої;

-суд першої інстанції однобоко сприйняв покази обвинуваченої та виходив саме з цих показів при ухваленні оскарженого вироку;

-судом першої інстанції неналежним чином досліджено докази сторони обвинувачення, а надана таким доказам оцінка не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

На підставі цього просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

До початку судового засідання від обвинуваченої ОСОБА_7 до канцелярії Одеського апеляційного суду надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності відносно ОСОБА_7 , яке нею підписане, правові наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючою підставою обвинуваченій відомі.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала подане нею клопотання про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечувала проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Частиною 2 статті 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, яке відбулося 16.09.2018 року .

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України є кримінальним проступком, за яке передбачено у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

З дня вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, минуло більш як п`ять років, стороною обвинувачення не надано суду апеляційної інстанції доказів того, що ОСОБА_7 вчинила інше кримінальне правопорушення чи ухилялась від досудового розслідування або суду, обвинувачена не заперечує проти закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав.

Таким чином враховуючи, що у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

При винесенні даної ухвали апеляційний суд враховує правову позицію Верховного Суду (справа №712/8174/23) висловлену в постанові ККС ВС від 18.02.2025 відповідно до якої, у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Керуючись статтями 284, 285, 370, 376, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Клопотання ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2020 року у кримінальному провадженні №0001222 від 17.09.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001222 від 17.09.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4