Справа № 991/5011/23
Провадження 1-кс/991/8891/25
У Х В А Л А

28 серпня 2025 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву захисника ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000380,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.На розгляд судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 надійшла вищезазначена заява захисника про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0000380.

2.Захисник ОСОБА_2 заявлений відвід обґрунтовував тим, що слідчий суддя ОСОБА_3 , розглядаючи його заяву про роз`яснення судового рішення, поставив питання щодо дійсних мотивів подачі такої заяви, надавши захиснику на вибір дві відповіді: (1) поновлення пропущеного строку на оскарження постанови або ж (2) подача з метою штучного зменшення кількості суддів ВАКС, які зможуть в подальшому слухати цю справу по суті. Такі питання, на переконання захисника, свідчить про сформоване слідчим суддею негативне припущення щодо дій сторони захисту, що є несумісним із принципом об`єктивності судді, Бангалорськими принципами поведінки суддів, які вимагають уникати як упередженості, так і проявів її зовнішніх ознак. Також, захисник зазначив, що додатковою істотною обставиною, що підтверджує сумніви щодо неупередженості судді і може свідчити про вчинення тиску на суд або, ймовірно, прихованих мотивів самого слідчого судді є те, що судове засідання у справі №991/3291/25, яка потрапила слідчому судді ОСОБА_3 на розгляд, було заплановане на 18.08.2025 о 09:00. Проте в подальшому, вже після фіксації цієї дати, слідчий суддя раптово вніс до свого графіку цілу низку інших засідань на 05, 08, 11, 13 та 15 серпня 2025 року, що свідчить про неочікуваний поспіх в розгляді клопотання сторони обвинувачення. З урахуванням наведеного, на переконання захисника вбачаються об`єктивні ознаки упередженості або зацікавленості судді, що унеможливлює розгляд справи саме цим складом суду. Додатково захисник також посилався на те, що в одному з текстів судового рішення наявні ознаки упередженого ставлення з боку слідчого судді. Це проявляється у використанні оціночних формулювань, які не відповідають принципу об`єктивності суду. Зокрема, у рішенні містяться такі висловлювання, як: "тобто майже через 2,5 роки після постановлення зазначених ухвали слідчого судді та винесення постанови детектива, у сторони захисту виникли питання стосовно правомірності постанови детектива від 13.10.2022 та її відповідності висновкам слідчого судді", а також: "тобто, ухвала слідчого судді, про роз`яснення якої порушено питання, виконана ще 13.10.2022. Ці фрази, на переконання захисника, прямо вказують на негативне, критичне сприйняття суддею моменту подання заяви, що створює враження упередженості до сторони захисту та її процесуальної позиції. У сукупності наведені обставини - зміна попередньо визначеного графіка судових засідань, висловлення суддею оціночних суджень, що свідчать про упереджене ставлення до сторони захисту, а також тенденційність формулювань у самому тексті судового рішення - дають обґрунтовані підстави вважати, що суддя ОСОБА_3 може діяти в умовах зацікавленості або упередженості.

ІІІ. Положення закону, якими керувався суддя при постановленні ухвали

3.КПК містить перелік обставини (підстав), що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні (ст. 75 КПК).

4.За цими підставами слідчому судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 80 КПК).

5.У разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді (ч. 1 ст. 82 КПК).

6.Якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 ст. 81 КПК).

ІV. Мотиви, з яких суддя виходив при постановленні ухвали

7.Оскільки у кримінальному провадженні № 0000380 стороною захисту, зокрема і захисником ОСОБА_2 , вже були заявлені відводи слідчому судді ОСОБА_3 , які були розглянуті мною в ухвалах від 19.12.2024 та 19.08.2025, то подану заяву захисника ОСОБА_2 про відвід цього ж слідчого судді оцінюю як повторно заявлений відвід, у тому значенні, яке випливає з ч. 4 ст. 81 КПК.

8.Розв`язуючи питання, чи має зазначений відвід ознаки зловживання правом, суддя зазначає про таке.

9.КПК не містить окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами. Водночас, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, та ін.).

10.У постанові Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

11.Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви. Як наслідок позбавлення суб`єктивного права на звернення до ЄСПЛ, що певним чином є заходом відповідальності заявника. У свою чергу, критерії зловживання правом визначаються не в Конвенції, а в рішеннях ЄСПЛ. Встановлення наявності зловживання правом ЄСПЛ в кожному конкретному випадку вирішує виходячи із прецедентів, які загалом сформували систему випадків зловживання правом.

12.З урахуванням можливості використання практики ЄСПЛ як джерела права в Україні, вважаю, що такі підходи у питанні протидії процесуальним зловживанням мають бути сприйняті і у судовій практиці України.

13.Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід за відсутності інших підстав або нових обставин чи доказів щодо упередженості судді (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 у справі № 756/4855/17; від 14.12.2022 у справі № 127/9564/17; від 24.11.2020 у справі № 127/2318/18; від 06.11.2019 у справі № 300/474/17).

14.У заявах про відвід, поданих стороною захисту та розглянутих мною в ухвалі від 19.08.2025, як підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_3 були зазначені тотожні обставини про те, що слідчий суддя ставив некоректні питання під час розгляду справи, допускав у рішенні формулювання, які вказують на його упередженість.

15.Водночас, всупереч вимогам ч. 4 ст. 80 КПК заява про відвід була подана захисником ОСОБА_2 не одразу після встановлення підстав для такого відводу.

16.За таких обставин, повторно заявлений захисником ОСОБА_2 відвід слідчому судді має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

17.Оскільки зловживання правом не становить собою правопорушення, його наслідком повинно бути переважно не застосування відповідних санкцій судом, а відмова у захисті права, яке спрямоване на зловживання.

З урахуванням наведеного, керуючись положеннями ст. 372 КПК, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000380 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1