справа № 462/809/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000498 від 15.11.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 20.07.2023 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., який згідно повідомлення органу пробації сплачено

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи 20.07.2023 року засудженим Галицьким районним судом м. Львова за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., діючи всупереч положень Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів», Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними», усвідомлюючи суспільну протиправність своїх дій умисно, вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин, а саме 15.11.2023 року, приблизно о 13.00 год., зайшовши у парк зі сторони вул. Широкої, який розташований поруч із виробничим підрозділом «Пасажирське вагонне депо Львів» (П`ятий парк), гуляючи там із власним собакою, поруч із однією із дерев`яних лавочок на землі знайшов (придбав) полімерний зіп-пакет (згорток) із кристалоподібною речовиною. Розуміючи, що в цьому згортку містяться особливо небезпечна психотропна речовина, вирішив привласнити його та незаконно зберігати при собі з метою подальшого власного самостійного вживання, без мети збуту, заховавши його у праву кишеню своїх штанів.

У подальшому, цього ж дня ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі вказану речовину, перебуваючи поруч із будинком № 22, по вул. Рудненській, у м. Львові, в період часу із 15.06 год. до 15.15 год. був зупинений працівниками поліції, які виявили та в подальшому вилучили у нього полімерний зіп-пакет з кристалоподібною речовиною, який ОСОБА_4 добровільно видав із правої кишені своїх штанів, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, обіг якої заборонено, у кількості 0,7186 грама.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, повністю погоджується з викладом обставин у обвинувальному акті, зазначив, що у вчиненому щиро кається, просить суворо не карати. Також зазначив, що штраф призначений вироком Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2023 року у розмірі 17 000 грн. ним сплачено у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України є правильною, оскільки обвинувачений вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 06 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 вказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавленням волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України з застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування основного покарання, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, що відповідатиме поняттю та меті покарання.

Також встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, який на час постановлення вироку сплачено.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати, пов`язані із залученням експерта становлять 2 271,84 грн.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Керуючись ст. 100, 124, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 коп. витрат пов`язаних із залученням експерта.

Речовий доказ: полімерний зіп-пакет з кристалоподібною речовиною, у якому виявлено PVP 0,7186 грама, який поміщений у спец пакет № 0580944 та переданий на зберігання у камеру схову ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1