Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2356/25
Провадження № 1-кс/332/161/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000292 від 07.05.2025 слідчим ОСОБА_3 клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000292 від 07.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Встановлено, що 06.05.2025 до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 06.05.2025 приблизно о 14-22 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , завідомо неправдиво повідомив про замінування буд. АДРЕСА_2 .

06.05.2025 у період часу з 17-37 до 17-54 години за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «uleFone», моделі «Armor Х7», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_4 .

07.05.2025 вилучене в ході огляду місця події майно визнано речовим доказом та вирішено питання щодо його тимчасового зберігання.

Вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З цих підстав у органа досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні збереження речових доказів, шляхом накладання арешту.

Від прокурора та слідчого надійшли заяви про розгляд клопотання у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку із тим, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна, задовольняє клопотання слідчої про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 172 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, що було вилучено під час проведення огляду місця події 06.05.2025, а саме мобільний телефон марки «uleFone», моделі «Armor Х7», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1