Справа № 617/1906/21
Провадження № 1-кп/635/404/2025
В И Р О К

Іменем України

26 травня 2025 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

потерпілої - ОСОБА_3 ,

представника цивільного відповідача - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вовчанськ Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого в ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» водієм, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України,-

встановив:

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 згідно з наказом директора ТОВ «ВОВЧАНСЬКИЙ МІЖРАЙАГРОПОСТАЧ» №6-К від 05.04.2019 року був прийнятий на роботу та працюючи на посаді водія, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 16:20, перебуваючи на території ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» за адресою: Харківська область, Чугуївський район, м. Вовчанськ, вул. Обозна, 11, рухаючись заднім ходом за кермом телескопічного навантажувача марки «JCB», д.н.з. НОМЕР_1 , достовірно знаючи вимоги нормативно-правових актів, інструкцій та положень з охорони праці, не впевнившись в безпечності свого маневру, діючи з необережності, порушуючи правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватись, здійснив наїзд правим заднім колесом на завідуючого складом ОСОБА_9 , чим спричинив загибель останнього. Причиною смерті ОСОБА_9 стала тупа травма тіла, що спричинила шок тяжкого ступеню який і є безпосередньою причиною смерті.

Крім того, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/121-21/16545-ІТ від 02.08.2021 Харківського НДЕКЦ гальмівна система, рульове керування, ходова частина, звукові сигнали та світлові прибори навантажувача марки «JCB», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані.

Відповідно до висновку судової інженерно - технічної експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності Харківського НДЕКЦ роботи, які ІНФОРМАЦІЯ_2 виконував водій ОСОБА_8 та за яких настало травмування завідуючого складом ОСОБА_9 , відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, відповідно до положень п. 109 НПАОП 0.00-8.24-05 «Перелік робіт з підвищеною небезпекою».

Безпосередньою причиною настання нещасного випадку з ОСОБА_9 є механічний вплив на завідуючого складом ОСОБА_9 потенційної і кінетичної енергії навантажувача, а першопричиною виконання робіт по транспортуванню вантажу за відсутності обзору напрямку руху та знаходження постраждалого на шляху руху навантажувача.

У причинному зв`язку з настанням нещасного випадку з ОСОБА_9 знаходиться невиконання водієм ОСОБА_8 наступних вимог нормативних документів: п. 1.34 Розділу XIII НПАОП 0.00-1.62-12. «Правил охорони праці на автомобільному транспорті» та ст. 14 Закону України «Про охорону праці» в частині: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, особою яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель особи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні повністю визнав в обсязі обвинувачення, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство. Пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи технічно справним навантажувачем марки «JCB», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не помітив ОСОБА_9 і здійснив наїзд на останнього. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаявся, засуджує свої дії.

Показання ОСОБА_8 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , свою винуватість у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при вищевикладених обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням характеризуючи матеріалів на нього та з процесуальних питань, цивільного позову, які є в матеріалах кримінального провадження,

При цьому суд роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, доведена повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідней достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 працевлаштований, раніше не судимий, вдівець, має на утримання двох малолітніх дітей яких виховує самостійно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставинами, які пом`якшують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, позицію потерпілої, який претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має.

За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 272 КК України, а саме: у виді 2 років позбавлення волі.

В той час, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який з 05.04.2019 працює на ТОВ «ВОВЧАНСЬКИЙ МІЖРАЙАГРОПОСТАЧ» на посаді водія, характеризується позитивно, дохід від вказаної роботи є єдиним джерелом доходу та засобом існування обвинуваченого та його двох малолітніх дітей, яких він самостійно виховує, іншими спеціальними знаннями та навиками він не володіє, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, застосувати ст. 69 КК України і не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, пов`язаною з проведенням робіт з підвищеною небезпекою.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив необережне тяжке кримінальне правопорушення, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, самостійно виховує і утримує двох малолітніх дітей, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_8 ст. 75 КК України - звільнення від відбування основного покарання з випробовуванням, із встановленням іспитового строку, при здійсненні контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

У кримінальному провадженні потерпілою заявлений цивільний позов до ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» за завдану моральну шкоду у розмірі 1200000 грн., який вона обґрунтовує тим, що у зв`язку із смертю її чоловіка, порушився звичний уклад її життя, вона зазнала глибоких душевних страждань, які тривають до цього часу, так як у них з чоловіком були добрі стосунки і він її в усьому підтримував.

Представник цивільного відповідача ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» при визначенні розміру моральної шкоди просив врахувати, що груба необережність потерпілого ОСОБА_10 (нехтування правилами охорони праці) сприяла виникненню ситуації, за якої його було травмовано навантажувачем. Крім того, виробничі потужності ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» знаходились у м.Вовчанськ, і на даний час підприємство (його виробничі та господарські приміщення, техніка) знищені внаслідок збройної агресії рф. При цьому рішеннями Господарського суду Харківської області від 02.08.2023 та від 24.06.2024 року з ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» стягнуто понад 11 млн. грн.. за договорами, які були укладені до початку повномасштабної збройної агресії рф. Враховуючи викладене, з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності, просить зменшити розмір відшкодування потерпілій до 120000 грн.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити позов в об`ємі доказування.

Обвинувачений і його захисник не заперечували проти цивільного позову потерпілої.

Згідно з ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Також ст.129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

При цьому ст.12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівникам під час виконання ними своїх трудових обов`язків (частина перша статті 1172 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 1172 ЦК України свідчить, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником, у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і завдав відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» і вчинив кримінальне правопорушення під час виконання своїх трудових обов`язків, то відповідачем за даним позовом є ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач».

Згідно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, а саме пункту 3 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі по тексту - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 даної Постанови передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. Як убачається з пункту 9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Частинами 4-5 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, що стосується розміру моральної шкоди, суд враховує, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Суд бере до уваги, висновок висвітлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020, справа №752/17832/14-ц, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

За клопотанням потерпілої була проведена судово-психологічна експертиза №22171/2683/2684, за висновками якої орієнтований розмір грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) потерпілій ОСОБА_3 може складати 243 розмірі мінімальної заробітної плати.

Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає до стягнення із ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач», аналізуючи характер і обставини вчинення злочину, який є необережним злочином, беручи до уваги доводи цивільного відповідача, його матеріальний стан, а також порушення загиблим ОСОБА_9 . Інструкції з охорони праці, суд приходить до висновку, що з врахуванням смерті близької людини, непоправної втрати і душевних страждань, на користь потерпілої ОСОБА_3 слід стягнути на відшкодування моральної шкоди 500000 грн.

Підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Згідно з положеннями ст.124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судових експертиз №СЕ-19/121-21/179093-БЖ від 07.10.2021 у розмірі 6864,80 грн., №СЕ-19/121-21/16545-ІТ від 18.08.2021 у розмірі 2059,44 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади і займатисяпевною діяльністю, пов`язаною з проведенням робіт з підвищеною небезпекою.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного за даним вироком основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судових експертиз №СЕ-19/121-21/179093-БЖ від 07.10.2021 у розмірі 6864,80 грн., №СЕ-19/121-21/16545-ІТ від 18.08.2021 у розмірі 2059,44 грн.

Речові докази:

- навантажувач марки «JCB», д.н.з. НОМЕР_1 , зв`язки ключів з 27 ключами та зв`язки ключів із 14 ключами, які належать ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач», після набрання вироком законної сили, повернути власнику;

-мобільний телефон марки «Nomi» чорного кольору, мобільний телефон марки HUAWEI чорного кольору, які зберігаються у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути власникам;

-змив з керма навантажувача, змив з керма куліси навантажувача, які зберігаються у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1