Справа № 171/2159/24
Провадження № 1-кп/216/395/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 0000061 від 12.07.2024 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з професійною (професійно-технічною) освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.10.2024 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в травні 2024 року (точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим) перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на незаконний посів та незаконне вирощування рослин роду конопля, на території подвір`я вищевказаного домоволодіння.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний посів та незаконне вирощування рослини роду конопля, в травні 2024 року (точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим), діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 1, 2, 4, 6, 7, 12, 15 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15 лютого 1995 року, якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а також відповідно до таблиці II списку № 1 - наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на території подвір`я за адресою:

АДРЕСА_2 , умисно посіяв, шляхом незаконного внесення у відкритий ґрунт насіння конопель. Далі ОСОБА_4 , з травня 2024 по 12.08.2024 за місцем свого мешкання виконував дії, спрямовані на незаконне вирощування рослин роду конопель, які виразились в тому, що ОСОБА_4 систематично доглядав за рослинами конопель, особисто обробляв їх шляхом внесення добрив, прополювання та поливу з метою доведення рослин до стадії дозрівання, для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

12.08.2024, в період часу з 10 годин 24 хвилин до 11 годин 51 хвилин, співробітниками відділення поліції № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення санкціонованого ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обшуку домоволодіння та прилеглої території, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено рослини роду конопель у кількості 110 штук.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/32539-НЗПРАП від 15.08.2024, представлені на експертизу 110 (сто десять) рослин, вилучених 12.08.2024 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_2 , містять психоактивний компонент тетрагідроканабінол, є рослинами роду Конопля (Cannabis).

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 310 КК України за ознаками: незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від п`ятдесят і більше рослин.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду свою провину визнав в повному обсязі в межах пред`явленого обвинувачення. Пояснив, що він після отриманого поранення перебував у лікарні, відчував сильний біль та з метою обезболення спробував канабіс (коноплю), в подальшому вирішив вирощувати рослини коноплі для власного вживання, про що щиро шкодує, усвідомлює свою провину у скоєному правопорушенні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює всі фактичні обставини справи, судом встановлено що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

До таких фактичних обставин відносяться обставини щодо часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми вини.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 310 КК України доведена повністю та його умисні дії, що виразилися у незаконному посіві та незаконному вирощуванню конопель у кількості 110 рослин - кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 310 КК України.

Вивчаючи особу обвинуваченого шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 має професійну (професійно-технічну) освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, має малолітнього сина, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та до лікаря-психіатра не звертався, раніше судимий, за місцем постійного проживання скарг та зауважень на нього не надходило.

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого і обставину, яка пом`якшує його покарання, наведену судом вище у вироку, у зв`язку з чим, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 310 КК України, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

ОСОБА_4 було засуджено 17 жовтня 2024 року Довгинцівським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Кримінальне правопорушення яке розглядається судом, ОСОБА_4 скоїв до винесення вказаного вироку тому суд на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, по правилам призначення покарання, застосовує принцип повного поглинання менш суворого наново призначеного покарання більш суворим покаранням призначеного вироком Довгинцівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 року.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Отже, приймаючи наявність обставини, яка пом`якшує покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК до стягнення з обвинуваченого на користь держави підлягають документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 351,369, 370, 373, 374, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Довгинцівського районного суду Дніпропетровськоїобласті від 17 жовтня 2024 року у справі № 171/1452/24 визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової експертизи у сумі 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 52 коп.

Речові докази:

- передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції №10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області: 110 кущів рослинного походження зеленого кольору із кореневою системою, які запаковано до поліетиленового мішка, скріпленого біркою - знищити;

- диск формату DVD-R з відеозаписами проведення обшуку залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000061 від 12.07.2024 р. залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №171/2159/24, провадження № 1-кп/216/665/24.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1