Справа № 541/2402/25
№ провадження 1-кп/541/289/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 06.06.2025 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, інваліда 3-ї групи загального захворювання, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, на підставі ст. 89 КК України не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

20.06.2025 до Миргородський міськрайонний суд Полтавської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості від 19.06.2025 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 06.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Ухвалою суду від 24.06.2025 у вищеназваному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, вчиненого за таких обставин.

Весною 2025 року (точної дати дізнанням не встановлено), перебуваючи на території господарства по АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 виник умисел на незаконний посів конопель з метою подальшого їх вирощування та власного вживання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , за місцем свого проживання, на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , вніс у грунт насіння конопель та у подальшому вирощував рослини шляхом видалення буряністих рослин серед їх насаджень, здійснення поливу, чим здійснив незаконне вирощування конопель до червня 2025 року.

06.06.2025 працівниками Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого на території домогосподарства де проживає ОСОБА_4 виявлено і вилучено 26 (двадцять шість) рослин, які відповідно до висновку експерта СЕ-19/117- 25/011806-НЗПРАП від 11.06.2025 є рослинами роду коноплі, які останній незаконно посіяв та вирощував для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель у кількості 26 рослин, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

19 червня 2025 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 310 КК України, при цьому обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального правопорушення (просупку), передбаченого ч.1 ст. 310 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Отримана згода обвинуваченого ОСОБА_4 на призначення запропонованого виду та розміру покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання, а саме у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 ( один ) рік. Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин, просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільною, він розуміє права, передбаченні ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження та невиконання угоди, передбачені ч. 2 ст.473 та ст.476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечувала, зазначила, що під час укладення даної угоди обвинуваченому були роз`яснені його права та обов`язки.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

З врахуванням викладеного, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , свою вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває,перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності»,за місцем мешкання характеризується посередньо, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 ( один ) рік. Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід судом не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 19 червня 2025 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 ( один ) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст. 389-1 КК України.

Речовий доказ 26 рослин роду коноплі, що знаходиться у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавські області - знищити.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1