Провадження №11-сс/801/600/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2025 року,

якою задоволено клопотання слідчої та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту мотивовано тим, що СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000431, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У межах даного кримінального провадження 18.07.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) поєднаною із проникненням до іншого приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

У кримінальному провадженні наявні ризики того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, тому обрання саме такого запобіжного заходу може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2025 року - задоволено клопотання слідчої слідчого відділення відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_9 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . Визначено строк дії ухвали, у межах строку досудового розслідування, тобто до 18 вересня 2025 року. Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час;

- не залишати місце проживання у визначений слідчим суддею час без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Постановлене рішення мотивовано тим, що в судовому засіданні слідчою і прокурором доведено обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до її підзахисного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Основні доводи апеляційної скарги :

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необґрунтованим, у ньому відсутні посилання на матеріали, що підтверджують обставини, на підставі яких слідча, прокурор дійшли висновку про існування одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні;

ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

слідчим суддею не враховано те, що підозрюваний має міцні та стійкі соціальні зв`язки, є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації на території Вінницького району, де позитивно характеризується, неофіційно працює, має родину, зокрема матір-пенсіонерку ОСОБА_10 , 1956 р.н., яка хворіє та потребує допомоги, тому цілодобовий домашній арешт може призвести до того, що підозрюваний втратить роботу.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги захисниці, указав, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, заявлені ризики доведені.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, захисницю та підозрюваного, які підтримували подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо її задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Як убачається із апеляційної скарги, захисницею не оскаржується обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому висунуто підозру, а тому колегія суддів, керуючись вимогами ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих обставин, які ніким не оспорені, та вважає висновки слідчого судді у цій частині правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 194 КПК України передбачено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, то всупереч доводам захисниці, такі обґрунтовано існують.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід ураховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний, обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Колегія суддів зазначає, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і встановленим в судовому засіданні.

Колегією суддів установлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов до правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи без запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя правильно врахував тяжкість та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, та дані про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, офіційно непрацевлаштований, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий, а тому слідчий суддя станом на день розгляду клопотання дійшов правильного висновку про можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та його наслідками, у повній мірі здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування для встановлення всіх обставин справи.

Посилання захисниці на те, що слідчим суддею не враховано те, що підозрюваний має міцні та стійкі соціальні зв`язки, є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації на території Вінницького району, де позитивно характеризується, неофіційно працює, має родину, зокрема матір-пенсіонерку ОСОБА_10 , 1956 р.н., яка хворіє та потребує допомоги, тому цілободобовий домашній арешт може призвести до того, що підозрюваний втратить роботу, не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного у випадку застосування щодо нього нічного домашнього арешту. До того ж, зазначені обставини існували на час інкримінованих підозрюваному дій, однак, вони не стали для нього стримуючим фактором.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що вимоги апеляційної скарги захисниці, яка заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, є суперечливими, оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

За таких обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд, не знаходить, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , його особу, а також встановлені слідчим суддею ризики. Крім того, на думку апеляційного суду, такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного в майбутньому.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 372 КПК України, та містить у собі відомості, передбачені ст. 196 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги захисниці.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4