печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000085 від 06.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у якому останній просить накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple iPhone 14 Pro Max», який належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що зазначені флеш-накопичувач та мобільний телефон є речовими доказами відповідно до постанови заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 04.10.2024, оскільки відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, яка відповідає п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі абз. 1 ч. 3 цієї статті підлягають арешту.

Прокурор ОСОБА_7 до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Оцінивши аргументи прокурора, викладені у клопотанні, дослідивши долучені до нього документи, приходжу до наступних висновків.

СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Печерської окружної прокуратури м.Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000085 від 06.06.2025 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Як убачається із обставин кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому місці, маючи умисел на незаконну організацію переправлення осіб через державний кордон України, здійснив вчинення таких дій порадами та надання засобів, у тому числі, що в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», введеного Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», із подальшими змінами, внесеними згідно з Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», останнє № 740/2024 від 28.10.2024, та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року, № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі - Правила перетинання державного кордону), згідно якої військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років, виїзд за межі України заборонено, розробили план по незаконному переправленню громадян України, які відносяться до категорії військовозобов`язаних, шляхом перетину через державний кордон України безперешкодно через контрольно-пропускний пункт з с. Любашівка Одеської області на територію Республіки Молдови.

Так, під час досудового розслідування 24.06.2025 близько 13 години 32 хвилин по 14 годину 44 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через Державний кордон України, сприяння вчиненню таких дій порадами та надання засобів, з корисливих мотивів, зустрівся з особою, яка погодилась на конфіденційне співробітництво - ОСОБА_8 на АЗС «UPG» по вулиці Правди, 47 у місті Києві, та повідомив останньому, що за грошову винагороду у розмірі 13 (тринадцять) тисяч доларів США, організує з використанням підконтрольних йому осіб незаконний перетин ОСОБА_8 через державний кордон України, безперешкодно через контрольно-пропускний пункт.

З метою реалізації свого умислу на організацію незаконного перетину Державного кордону України, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про інструкції та наступні дії, які необхідно буде виконати. Після отримання частини грошової винагороди у розмірі 6 (шість) тисяч доларів США від ОСОБА_8 , пояснив останньому, що після безперешкодного проходження прикордонного контролю, місце його доставки до с. Любашівка буде забезпечено транспортним засобом довжиною до 10 м. До місця подальшого проживання на території Молдови, а також надав реквізити банківського рахунку для перерахування грошових коштів.

В подальшому, 01.07.2025 приблизно о 11 годині 30 хвилин під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_8 за адресою: місто Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 12 в Кав`ярня-кондитерська К12 та повідомив останньому про вищезазначену схему виїзду через державний кордон України через контрольно-пропускний пункт та під час даної зустрічі ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 раніше обумовлені 6 тисяч доларів США, що станом на 01.07.2025 відповідно до офіційного курсу НБУ становить 250 620 (двісті п`ятдесят тисяч шістсот двадцять) грн. за організацію незаконного переправлення через державний кордон України.

01.07.2024 в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено особистий обшук останнього, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple iPhone 14 Pro Max», який належить ОСОБА_5 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, і що вказані речі, вилучені у ОСОБА_5 містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема містить інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, тому наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Apple iPhone 14 Pro Max», який належить ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1