ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/142/25 Справа № 712/3916/22 Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000803 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 червня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Шпола, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі - ПАТ «УСК «КНЯЖА») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в сумі 20 000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 17 500 грн., а всього 37 500 грн.

Стягнуто з ПАТ «УСК «КНЯЖА» на користь ОСОБА_11 шкоду заподіяну майну в сумі 30 257,48 грн., витрати на лікування в розмірі 19 933,64 грн., а всього 50 191,12 грн.

В іншій частині позивних вимог до обвинуваченого ОСОБА_7 , ПАТ «УСК «КНЯЖА» відмовлено

ВСТАНОВИЛА

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 07.05.2022 близько 16.25 год., керуючи автомобілем Volkswagen CC реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в м. Черкаси по прилеглій території будинку №82, по вул. Смілянська, при виїзді на проїзну частину вул. Смілянська при виконанні маневру повороту ліворуч в напрямку вул. Надпільна, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, в порушення вимог п.п. 2.3.б), 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), не зупинив керований ним автомобіль, а продовжив свій рух на проїзну частину вул. Смілянська внаслідок чого, здійснив зіткнення з мотоциклом Geon GN250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався по вул. Смілянська зі сторони вул. Надільна в напрямку вул. Вернигори, тобто зліва направо відносно напрямку руху автомобіля Volkswagen CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Спричинення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень середньої тяжкості знаходиться в причинному зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 10.1,10.2. ПДР.

Вимоги апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить скасувати вищевказаний вирок в частині призначеного додаткового покарання на строк 1 рік та в частині відмови в позовних вимог щодо стягнення втраченого доходу з ОСОБА_7 та ПАТ «УСК «КНЯЖА» на користь потерпілого. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 додаткове покарання за ч.1 ст.286 КК у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки; в частині цивільного позову, стягнути з ПАТ «УСК «КНЯЖА» на користь ОСОБА_11 втрачений дохід у розмірі 234 000 грн.; з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 втрачений дохід у розмірі 135 824,53 грн. Також просить змінити вирок в частині стягнення із ПАТ «УСК «КНЯЖА» на користь ОСОБА_11 витрат на лікування шляхом збільшення із 19 933,64 грн. до 26 000 грн. З мотивувальної частини вироку виключити пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що вирок суду підлягає скасуванню в частині у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Приводить доводи щодо неповного стягнення судом із ПАТ «УСК «КНЯЖА» витрат на лікування потерпілого.

Вказує, що відповідно до ст. 24.2., 24.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон «Про ОСЦПВВНТЗ»), мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Потерпілий лікувався 147 календарних днів. З врахуванням обмеження Страховик зобов`язаний виплатити мінімум 1/30 * 6500 грн. (мінімальна заробітна плата на дату ДТП) * 120 днів = 26 000 грн., а не 19 933,64 грн. як вирішив суд першої інстанції. З врахуванням обмеження у витратах на лікування, зі Страховика підлягає стягненню витрат на лікування у розмірі 26 000 грн.

Враховуючи вказане, на думку представника, із ПАТ «УСК «КНЯЖА» на користь ОСОБА_11 підлягає до стягненню 26000 грн. витрат на лікування та 234 000 грн. втраченого доходу (всього 260 000 грн., ліміт відповідальності Страховика по шкоді завданні й здоров`ю). Решта ж втраченого доходу - з винної особи: 369 824,53 грн. - 234 000 грн. = 135 824,53 грн.

Окрім того, апелянт вказує не безпідставність визнання судом першої інстанції обставини, що пом`якшує покарання - щирого каяття. Вказує, що ОСОБА_7 здійснив загальну оплату до 01.06.2022 в розмірі 16300 грн. В той час як потерпілий перебував на лікуванні до 30.09.2022 жодних виплат в цей період проведено не було, наступна оплата відбулася 12.04.2023, що на думку скаржника, вказує на байдуже відношення ОСОБА_12 до того за які кошти жив потерпілий, не маючи можливості працювати.

Також скаржник посилаючись на вимоги ст.ст. 50,65 КК та роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, вказав на необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Позиції учасників судового провадження.

21.05.2025 на адресу Черкаського апеляційного суду від обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 07 травня 2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК, та закриття кримінального провадження.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів з приводу заявленого клопотання та доводів щодо апеляційної скарги, були заслухані:

- обвинувачений та його захисник, які заперечили щодо доводів апеляційної скарги представника потерпілого; підтримали клопотання щодо закриття кримінального провадження;

- представник потерпілого, яка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені; заперечували щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі;

- прокурор, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого; не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, представника потерпілого, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 417 КПК, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Згідно з приписами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як прямо передбачено ч. 1 ст. 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріалами кримінального провадження та вироком суду, який ухвалено щодо ОСОБА_7 , встановлено, що останній вчинив кримінальний проступок, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 286 КК України, 07 травня 2022 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК, відповідно до ст.12 КК відноситься до категорії кримінальних проступків, за який санкцією статті передбачено покарання, в тому числі у виді обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Цебто з дня вчинення ним зазначеного кримінального проступку і до цього часу, враховуючи ту обставину, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.06.2024 не набрав законної сили, минув строк притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, у зв`язку з чим ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки останній подав про це відповідне клопотання, яке підлягає негайному розгляду.

Апеляційним судом відповідно до ст.285 КПК, ОСОБА_7 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений ОСОБА_7 надав свою згоду, підтвердивши, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що також надав свою згоду.

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності. У відповідності до ч.3 ст.288 КПК суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вказане узгоджується з позицією Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 справа №345/2618/16-к.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності, відповідності обставинам справи і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення, як обґрунтоване.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 286 КК, суд також враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності збігли, від слідства та суду факту ухилення не зареєстровано. Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

При прийнятті рішення за клопотанням обвинуваченого та його захисника, апеляційний суд, вдається і до оцінки позиції потерпілої сторони, які заперечили щодо наявності підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Незгода представника потерпілого з клопотанням сторони захисту про закриття кримінального провадження, за відсутності доводів чи аргументів, які б могли вплинути на прийняте апеляційним судом рішення за результатом розгляду цього клопотання, не ставить під сумнів його обґрунтованість і не може стати підставою для відмови у його задоволенні.

Приймаючи до уваги те, що в даному випадку обвинувальний вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню в повному обсязі, в тому числі в частині вирішення цивільного позову, а кримінальне провадження закриттю, колегія суддів вважає необхідним залишити без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_7 та ПАТ «УСК «КНЯЖА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим, апеляційна скарга представника ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 підлягає залишенню без задоволення, оскільки в даному випадку суд апеляційної інстанції позбавлений можливості приймати будь-які рішення по суті заявлених в суді першої інстанції позовних вимог.

В той же час, прийняте судом рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження не позбавляє потерпілого вирішувати в порядку цивільного судочинства вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок ДТП.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №0000803, суд, вирішує долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК.

Керуючись ст.ст. 284, 405, п.5 ч.1 407, 417, 419 КПК, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 КК, на підставі ст.49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, закрити.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль Volkswagen CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку залишити йому за належністю ОСОБА_7 ; мотоцикл Geon GN250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_13 повернути за належністю ОСОБА_11 .

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу до Верховного Суду, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4