Справа № 696/622/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кам`янка кримінальне провадження, внесене 02 травня 2025 року до ЄРДР за № 0000265 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Кам`янського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, інваліда третьої групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», неодноразово протягом 2024-2025 років, знаходячись за адресою: м. Кам`янка, вул. Нескореної Нації, 82, Кам`янської ОТГ Черкаської області, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебував в близьких відносинах та проживав разом, що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.

Постановою Кам`янського районного суду Черкаської області № 696/1494/24 (№ 3/696/1002/24) від 16 грудня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_4 16 листопада 2024 року, близько 15 год. 10 хв., перебуваючи за адресою: м. Кам`янка, вул. Нескореної Нації, 82, Кам`янської ОТГ Черкаської області, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував честь і гідність як жінки, чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Постановою Кам`янського районного суду Черкаської області № 696/1543/24 (№ 3/696/56/25) від 07 лютого 2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_4 15 грудня 2024 року, близько 13 год. 14 хв., перебуваючи за адресою: м. Кам`янка, вул. Нескореної Нації, 82, Кам`янської ОТГ Черкаської області, вчинив сімейне насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічного характеру, в ході якого висловлювався в її бік нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Постановою Кам`янського районного суду Черкаської області № 696/79/25 (№ 3/696/135/25) від 25 лютого 2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_4 22 січня 2025 року, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Кам`янка, вул. Нескореної Нації, 82, Кам`янської ОТГ Черкаської області, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 насильство психологічного характеру, в ході якого ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Своїми діями завдав потерпілій морального та фізичного болю, чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Однак ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжив систематично вчиняти психологічне насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, 26 квітня 2025 року в період часу з 14 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Кам`янка, вул. Нескореної Нації, 82, Кам`янської ОТГ Черкаської області, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, принижував честь і гідність як жінки та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Так, згідно з висновком судово-психологічної експертизи № 287 від 14 травня 2025 року обставини тривалої психотравмуючої сімейної ситуації, тобто агресивна поведінка ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_5 , істотно погіршують соціальне функціонування та якість її життя, порушують усталені соціальні зв`язки та створюють перешкоди здійснення повсякденного життя, що обумовило формування негативних психоемоційних переживань та змін, чим заподіяно потерпілій ОСОБА_5 психологічні (моральні) страждання у вигляді змін у емоційному стані, в індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному спілкуванню, функціонуванню її як особистості та порушують якість її життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

27 травня 2025 у вказаному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення відповідно до положень ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

В угоді про примирення потерпіла та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 126-1 КК України, які ніким не оспорюються, узгоджене покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин, крім того, сторони погодилися на застосування п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України та покладення на ОСОБА_4 обов`язку у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці, згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, підтвердив, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про примирення, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання, вказав, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про примирення, вказавши, що угода укладена за її ініціативою.

Прокурор у судовому засіданні, вказала, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, в зв`язку з чим не заперечувала проти її затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 та ч. 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обвинувачений та потерпіла наполягають на затвердженні угоди.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення покарань, виду та розміру.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпіла розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 27 травня 2025 року між потерпілою та підозрюваним і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят годин) із застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.

Обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання згідно з ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/2716/25 (1-кс/703/578/25) від 23 травня 2025 року слід продовжити до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності вимог ст. 100 КПК України. Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 травня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000265 від 02 травня 2025 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати стосовно ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у вигляді направлення його для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання згідно з ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/2716/25 (1-кс/703/578/25) від 23 травня 2025 року продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: копії постанов Кам`янського районного суду Черкаської області № 696/1494/24 (провадження № 3/696/1002/24), № 696/1543/24 (провадження № 3/696/56/25), № 696/79/25 (провадження № 3/696/135/25) стосовно ОСОБА_4 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та копію справи про адміністративне правопорушення № 696/1494/24 (провадження № 3/696/1002/24) стосовно ОСОБА_4 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на 9 аркушах, копію справи про адміністративне правопорушення № 696/1543/24 (провадження № 3/696/56/25) стосовно ОСОБА_4 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на 11 аркушах, копію справи про адміністративне правопорушення № 696/79/25 (провадження № 3/696/135/25) стосовно ОСОБА_4 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на 10 аркушах, - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000265 від 02 травня 2025 року.

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим - з підстав призначення покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, нероз`яснення наслідків укладення угоди;

- потерпілим - з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором - з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання такої скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Невиконання угоди є підставою для скасування вироку в порядку ст. 476 КПК України, а її умисне невиконання - для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1