Справа № 638/9369/25
Провадження № 1-в/638/586/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» звернувся до суду з клопотанням, в якій просить суд:

- виключити з вироку Недригайлівського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2018 року обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

- виключити з резолютивної частини вироку Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.10.2018 року посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України;

- на підставі ч. 2, 3 ст. 74 КК України, ч. 1 п. 13 ст. 537, ч. 2 п. 2 ст. 539 КПК України, привести вирок у відношенні засудженого ОСОБА_3 від 16 жовтня 2019 року Недригайлівського районного суду Сумської області (провадження № 1-кп/5 82/15/19 справа № 5 82/1673/18) у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України, щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року, а саме: покарання, призначене за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України у виді 6 місяців арешту замінити на інший вид покарання, передбачений Кримінальним кодексом України;

- виключити з вироку Недригайлівського районного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 року (провадження № 1-кп/582/57/19 справа № 582/782/19) обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

- на підставі ч. 2, 3 ст. 74 КК України, ч. 1 п. 13 ст. 537, ч. 2 п. 2 ст. 539 КПК України, привести вирок у відношенні засудженого ОСОБА_3 від 16 жовтня 209 року Недригайлівського районного суду Сумської області (провадження № 1-кп/582/57/19 справа № 582/782/19) у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України, щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року, а саме: покарання, призначене за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 місяця арешту замінити на інший вид покарання, передбачений Кримінальним кодексом України;

- на підставі ч. 2, 3 ст. 74 КК України, ч. 1 п. 13 ст. 537, ч. 2 п. 2 ст. 539 КПК України, привести вирок у відношенні засудженого ОСОБА_3 від 15 червня 2022 року Ковпаківського районного суду міста Суми у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України, щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року, а саме: покарання, призначене за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України у виді 6 місяців арешту замінити на інший вид покарання, передбачений Кримінальним кодексом України;

- керуючись п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України вирішити інше питання про всякого року сумнів, що виникне при виконанні вироку від 15 червня 2022 року Ковпаківського районного суду міста Суми, а саме: на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, визначити остаточний строк покарання до відбуття засудженому ОСОБА_3 , 1997 року народження.

Клопотання обґрунтовано тим, що в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 15 червня 2022 року Ковпаківським районним судом міста Суми за ч. 1 ст. 309 КК України до 6 місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, із застосуванням ст. 72 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 26 лютого 2020 року та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання - 15 червня 2022 року.

Початок строку: 15 червня 2022 року.

Кінець строку: 15 вересня 2025 року.

Засуджений ОСОБА_3 має попередні судимості, покарання за якими не відбуте та приєднане до знову призначеного на підставі ч. 4 ст. 70 та ст. 71 КК України. Так:

- 02.10.2018 року Недригайлівським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 3 (три) роки.

Ухвалою від 27.05.2019 року Недригайлівського районного суду Сумської області, керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.10.2018 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, та ухвалено направити його для відбування призначеного судом покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання засудженого;

- 26.11.2018 року Недригайлівським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, 69 КК України до 60 годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 60 годин громадських робіт за цим вироком та у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, призначених вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2018 року, кожен із вироків виконується самостійно;

- 16.10.2019 року Недригайлівським районним судом Сумської області (провадження № 1-кп/5 82/15/19 справа № 5 82/1673/18) за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання;

- 16.10.2019 року Недригайлівським районним судом Сумської області (провадження № 1-кп/582/57/19 справа № 582/782/19) за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 (вирок від 02.10.2018 року) до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 26.02.2020 року Недригайлівським районним судом Сумської області ч. 2 ст. 186, ч. 1, 4 ст. 70 (вирок від 16 жовтня 2019 року) КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання за одним вироком, строк попереднього ув`язнення з 11.09.2019 по 07.11.2019 та покарання відбуте частково за попередніми вироками Недригайлівського районного суду від 16 жовтня 2019 року, з 07.11.2019 по 25.02.2020.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 26 лютого 2020 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 02 жовтня 2018 року Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме 1 епізод:

18 квітня 2018 року на суму 633 грн.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 16 жовтня 2019 року Недригайлівського районного суду Сумської області (провадження № 1- кп/582/57/19 справа № 582/782/19) ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод:

23.08.2019 на суму 395 грн. 67 коп.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3 886-ІХ) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на:

01.01.2018 становить 1 762 грн.;

01.01.2019 становить 1 921 грн.

Таким чином дії ОСОБА_3 за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2018 року; за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 року (провадження № 1- кп/582/57/19 справа № 582/782/19) слід кваліфікувати за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання - про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В судове засідання представник колонії та прокурор не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Засуджений, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши думку засудженого, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.10.2018, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 27.05.2019 року, подання провідного інспектора Недригайлівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 , задоволено.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.10.2018 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, та направлено його для відбування призначеного судом покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання засудженого.

Вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 26.11.2018, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 60 годин.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 60 годин громадських робіт за цим вироком та у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, призначених вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2018 року, кожен із вироків виконується самостійно.

Вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 16.10.2019, угоду про визнання винуватості, укладену 16 жовтня 2019 року між прокурором Недригайлівського районного відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його захисника, ОСОБА_6 , в об`єднаному у кримінальному провадженні № 0000221 від 07 листопада 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України, затверджено.

Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;

- за ст. 395 КК України у виді арешту строком 6 (шість) місяців;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 16.10.2019, Затверджено угоду від 16 жовтня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 місяця арешту;

за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.10.2018, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 26.02.2020, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.

На підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених вироками Недригайлівського районного суду від 16 жовтня 2019 року та за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання за даним вироком, строк попереднього ув`язнення з 11.09.2019 по 07.11.2019 та покарання відбуте частково за попередніми вироками Недригайлівського районного суду від 16 жовтня 2019 року, з 07.11.2019 по 25.02.2020.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 26 лютого 2020 року.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.06.2022, затверджено угоду про визнання винуватості від 24.12.2021, укладену між прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_8 , визнавши ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк шість місяців.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, із застосуванням ст. 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 26.02.2020, та за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання 15.06.2022.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Поряд із цим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на аналіз указаних норм закону, це свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Суд звертає увагу начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», що засуджений ОСОБА_3 , відбуває покарання з 15 червня 2022 року, з того часу, жодне з питань, яке порушено у клопотанні, щодо приведення численних вироків у відповідність, керівником установи не ставилося, тобто засуджений відбуває покарання, а розуміння того, яким чином виконувати вироки, керівником установи не з`ясовано.

Враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Привести вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2018 року, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

- виключити з вироку Недригайлівського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2018 року обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

- виключити з резолютивної частини вироку Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.10.2018 року посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1