Справа № 729/1087/25
1-кс/729/101/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 р. Слідчий суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , заявлене у межах кримінального провадження внесеного 26 червня 2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач сектору дізнання ВП №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , заявленим у межах кримінального провадження внесеного 26 червня 2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що сектором дізнання відділення поліції № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000036 внесеному до ЄРДР 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Законом України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» від 23.02.2023 № 2923-ІХ (далі Закону №2923-ІХ) визначено правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 затверджено Порядок надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення» (далі Порядок), яким визначено механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення».

Відповідно до п. 7 Порядку, для розгляду питання надання компенсації виконавчими органами сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військовими адміністраціями населеного пункту або військово-цивільними адміністраціями населеного пункту утворюється комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Комісія).

Пунктом 8 Порядку на Комісію покладено розгляд заяв про компенсацію, встановлення наявності/відсутності права та підстав для надання компенсації, прийняття рішення про надання/відмову в наданні компенсації відповідно до цього Порядку.

Згідно п. 10 Порядку, з метою розрахунку компенсації для проведення ремонту комісія визначає обсяг пошкоджень об`єкта нерухомого майна за даними акту комісійного обстеження, або звіту з технічного обстеження, проводить у присутності власника огляд пошкодженого об`єкта, здійснює фотофіксацію пошкоджень, що свідчать про характер та обсяг руйнувань, визначених у чек-листі, заповнює чек-лист.

Відповідно до п. 13 Порядку, для отримання компенсації заявнику необхідно через мобільний додаток Порталу Дія подати інформаційне повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, відкрити поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування компенсації в одному з банків України, сформувати засобами Порталу Дія заяву, яка повинна містити дані про номер спеціального рахунка отримувача компенсації для виплати та адресу (місцезнаходження) одного пошкодженого об`єкта з інформаційних повідомлень, що були подані раніше.

Будучи обізнаною про механізм компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, у невстановлені досудовим розслідуванням місці та день, але не пізніше 20.04.2022, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами державного бюджету, призначеними для компенсації відновлення пошкоджених об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації.

20.04.2022 ОСОБА_3 , приймаючи як власник майна участь у обстеженні Комісією будинку за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що у житловому будинку за вище вказаною адресою наявні наступні пошкодження: пошкодження покрівлі локально без зміни опорних конструкцій та кроквяних систем в обсязі 11,87 м2, пошкодження скління/склопакетів (без заміни рами вікна) в обсязі 4,97 м2, а також те, що у житловому будинку відсутні пошкодження штукатурення стін та перегородок, та що виявити пошкодження внутрішнього опорядження стін та стелі не можливо у зв`язку з відсутністю такого опорядження, тому розмір завданої матеріальної шкоди, внаслідок військової агресії Російської Федерації, станом на 20.04.2022 складає 4868 гривень, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 25.06.2025, з метою заволодіння бюджетними коштами, шляхом обману членів комісії, ОСОБА_3 надала їм недостовірну інформацію щодо пошкоджень, а саме завищила розміри наявних пошкоджень, про що Комісією складено Акт обстеження житла, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, №25 від 20.04.2022 року, затверджений рішенням виконавчого комітету Новобасанської сільської ради Чернігівської області від 21.02.2024 року № 69.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_3 , діючи умисно та переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок коштів державного бюджету, 08.02.2024, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в с. Новий Биків, Ніжинського району, Чернігівської області, діючи відповідно до п. 13 Порядку, засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, з використанням мобільного додатка Порталу Дія подала заяву про надання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна, а саме належного їй будинку АДРЕСА_1 , зазначивши у ньому недостовірні відомості про пошкодження вказаного будинку внаслідок бойових дій, тим самим ввівши в оману осіб, уповноважених на прийняття рішення про виплату такої компенсації.

Того ж дня вказану заяву зареєстровано в Державному реєстрі майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів проти України, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України за № заяви ЗВ-08.02.2024-83093.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 19.02.2024, Комісією на підставі Акту обстеження житла, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації № 25 від 20.04.2022, сформовано ЧЕК-ЛИСТ з визначення розміру компенсації для відновлення пошкодженого об`єкта нерухомого майна, згідно якого загальна сума компенсації становила 126 588, 92 грн.

В подальшому, 19.02.2024 Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України №123 прийнято рішення надати компенсацію за пошкоджений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , у розмірі 126 588, 92 грн., яке затверджено рішенням виконавчого комітету Новобасанської сільської ради Чернігівської області від 21.02.2024 № 69.

На виконання вищезазначеного рішення, 14.03.2024 на розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_1 , відкритий ОСОБА_3 на своє ім`я в АТ КБ «ПриватБанк», Міністерством розвитку громад та територій України перераховані бюджетні кошти в сумі 126588,92 гривень в рахунок компенсації для відновлення пошкодженого об`єкта нерухомого майна у рамках програми «єВідновлення», з яких вартість будівельно-відновлюваних робіт пошкодженого житлового будинку належного ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , складає лише 6772 гривень, в результаті чого ОСОБА_3 незаконно заволоділа грошовими коштами у сумі 119 816, 92 грн., що становлять різницю між сумою реальної матеріальної шкоди, та отриманими фактично грошовими коштами.

26.06.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яка вину у вчиненому кримінальному проступку визнала, проте наміру на відшкодування завданої шкоди не має.

У ході досудового розслідування встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_3 належить житловий будинок садибного типу реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, загальною площею 53 м2, житлова площа 22 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Метою накладення арешту на житловий будинок садибного типу реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, загальною площею 53 м2, житлова площа 22 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_3 є забезпечення цивільного позову на відшкодування завданої державі шкоди у розмірі 119816,92 грн., що спричинена внаслідок незаконних дій підозрюваної.

Незастосування арешту на майно, а саме на зазначений вище житловий будинок садибного типу може призвести до його відчуження або настання інших наслідків, що в подальшому призведе до неможливості забезпечення цивільного позву.

Враховуючи, те, що ОСОБА_3 не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, вважає, що потрібно накласти арешт на житловий будинок садибного типу реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, загальною площею 53 м2, житлова площа 22 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого забезпечення цивільного позову на відшкодування завданої державі шкоди у розмірі 119816,92 грн.

В судове засідання дізнавач не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання про наладення арешту без її участі. Клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту, оскільки вважає, що на даному етапі слідчий суддя не має права розглядати дане клопотання, так як обвинувальний акт по кримінальному провадженні внесений до ЄРДР за № 0000036 від 26 червня 2025 року перебуває в провадженні Бобровицького районного суду Чернігівської області, тому дане клопотання повинен розглядати склад суду в провадженні якого він знаходиться. Також звертає увагу, що підозра є необґрунтованою. Окрім того, на підтвердження вартості пошкодженого майна, надано виновок експерта №СЕ-19/125-25/8566-БТ від 25.06.2025 року, який проведений в іншому кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000033 від 13.06.2025 року. Крім того, вказує на те, що дізнавач не наділений повноваженням звертатися до суду з клопотанням про накладення арешту на майно відповідно до ст. 171 КПК України, з даним клопотанням до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Також в клопотанні, дізнавач зазначає мету накладення арешту те, що незастосування арешту на майно, а саме на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , може призвести до його відчуження або настання інших наслідків, що в подальшому призведе до неможливості забезпечення цивільного позву, при цьому будь-який цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позицію свого представника, просить відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Вислухавши власника майна та її представника, дослідивши письмові матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 і ч. 2 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову-також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 61 КПК України, права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Вимоги до клопотання цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визначені ч. 3 ст. 171 КПК України.

Так, у клопотанні повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, як слідує з аналізу вказаних норм, право звернення до слідчого суді з клопотанням про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, має слідчий, прокурор та цивільний позивач, яким, зокрема, може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди. При цьому права цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, органу досудового розслідування, не подавався і цивільний позивач не визнавався, на даний час лише існує намір звернення з таким позовом до суду в майбутньому, тому на даний час підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_3 для забезпечення цивільного позову, на що вказує дізнавач, відсутні, а клопотання подано передчасно.

Окрім того, дізнавачем не доведено, що на даний час існують ризики, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Також, слідчий суддя, не може залишити поза увагою той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, правом на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна наділений прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Таким чином, слідчий суддя вважає, що у дізнавача відсутні будь-які правові підстави для звернення з таким клопотанням не дивлячись на те, що він відповідно до ст. 40-1 КПК України наділений повноваженнями слідчого, оскільки до переліку осіб, які вповноважені звернутись з клопотанням про накладення арешту, дізнавач не входить.

В той же час, слідчий суддя, не може погодитися з доводами представника власника майна, що слідчий суддя не наділений повноваженнями відповідно до норм КПК України розглядати дане клопотання, так як , обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 вже поданий до суду, оскільки клопотання про арешт майна в провадження слідчого судді надійшло до надходження обвинувального акту, а саме 30.06.2025 року, в свою чергу обвинувальний акт надійшов 01.07.2024 року. Таким чином, слідчий суддя був вповноважений на розгляд клопотання про арешт майна.

Не заслуговують на увагу також посилання представника власника майна адвоката ОСОБА_4 щодо необгрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України з огляду на таке.

Так, дійсно 26 червня 2025 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального праволпорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Обставини, що підтверджують підозру у вчиненні кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів про їх вчинення підтверджуються долученими до клопотання матеріалами.Факти та обставини, які були озвучені та досліджені під час судового засідання, з розумною достатністю та вірогідністю, могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, на даному етапі досудового розслідування, що подія кримінального правопорушення відбулася та до них може бути причетна ОСОБА_3 .

У майбутньому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Викладене узгоджується з позицією, яка викладена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

При таких обставинах, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належним чином не обґрунтовано, подано передчасно та неуповноваженою особою, необхідність арешту майна ОСОБА_3 не доведена, тому достатні підстави для накладення арешту на належне йому нерухоме майно відсутні, а у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , заявлене у межах кримінального провадження внесеного 26 червня 2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий суддя

Бобровицького районного суду ОСОБА_1