Справа № 134/678/25
Провадження № 1-кс/134/447/2025
УХВАЛА

іменем України

22 серпня 2025 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

скаржника ОСОБА_5

представника скаржника ОСОБА_6

розглянувши скаргу ОСОБА_5 на повідомлення про підозру (про зміну раніше повідомленої підозри) у кримінальному провадженні № 0000136 від 18.04.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_5 на повідомлення про підозру (про зміну раніше повідомленої підозри) у кримінальному провадженні № 0000136 від 18.04.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст185 КК України.

Скарга мотивована тим, що "14" серпня 2024 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України. У відповідності до повідомлення: «...досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 28.04.2025 р.,перебуваючи за місцем свого проживання вирішив здійснити крадіжку бджолиних сімей із пасіки, що розташована за адресою, АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном ,діючи повторно, умисно взявши із собою спеціальний ящик для перенесення рамок із бджолами вдягнувшись в костюмі бджоляра та резинові рукавиці о 20 годині 21 хвилину прийшов до огороженої парканом території пасіки, належної ОСОБА_7 . Відкривши хвіртку, проник на зазначену територію, звідки таємно викрав 6 (шість) дерев`яних бджолиних рамок для вуликів ДАДАН із бджолами породи «Українська степова» , а саме однією бджолосім`єю, які помістив до спеціального ящику для перенесення бджіл та повернувся до свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 де виклав викрадені рамки із бджолосім'єю у заздалегідь підготовлений вулик. У подальшому, 28.04.2025р. о 21 год.27 хв. продовжуючи свій умисел на вчинення крадіжки бджіл ОСОБА_5 повернувся на територію пасіки, яка знаходиться за вищевказаною адресою та належить ОСОБА_7 , підійшов до наступного вулика, з якого викрав ще шість дерев`яних бджолиних рамок для вуликів Дадан із бджолами, а саме однією бджолосім`єю, які помістив до спеціального ящику для перенесення бджіл та повернувся до свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 де викрадені рамки із бджолосім`єю перемістив у заздалегідь підготовлений вулик. Після цього, 28.04.2025 о 22 год.26 хв. продовжуючи свій умисел на вчинення крадіжки бджіл ОСОБА_5 вчергове повернувся на територію пасіки, яка знаходиться за вищевказаною адресою та належить ОСОБА_7 , підійшов до наступного вулика, з якого викрав ще шість дерев`яних бджолиних рамок для вуликів Дадан із бджолами, а саме однією бджолосім`єю, які помістив до спеціального ящику для перенесення бджіл та повернувся до свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 де викрадені рамки із бджолосім`єю перемістив у заздалегідь підготовлений вулик. Тобто ОСОБА_5 28..04.2025 у період часу з 20 год.21 хв. по 22 год.26 хв. вчинив крадіжку трьох бджолосімей бджіл породи «Українська степова» станом на 28.04.2025 р. та 18 дерев`яних бджолиних рамок для вуликів Дадан.Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-25/10257-ТВ від 13.05.2025 ринкова вартість однієї бджолосім`ї породи «Українська степова» станом на 28.04.2025 становила 1383.40 грн. Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-25/10259-ТВ від 13.05.2025 ринкова вартість дерев`яної бджолиної рамки для вуликів Дадан (горизонтальна, зібрана),розміром 43 5x3 00 мм станом на 28.04.2025 становила 22,80 грн. Тим самим ,своїми діями ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 4560,60 грн. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні (злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.»

Вважає повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 14 серпня 2025 року необгрунтованим та незаконним з наступних підстав: щодо пасіки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , як зазначено у повідомленні, оскільки відповідно до листа ГУ Держспоживслужби у Вінницькій області наданого у відповідь на адвокатський запит від 08.07.2025 р. власником зазначеної вище пасіки є ОСОБА_8 . Ветеринарно-санітарний паспорт на вказану пасіку виданий Крижопільським управлінням Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області 16.08.2021.В ветеринарному паспорті пасіки, що міститься в матеріалах справи зазначено власника ОСОБА_8 , та місце розташування: АДРЕСА_2 . Враховуючи вищевикладене, а саме що вищезазначена пасіка належить ОСОБА_8 , повідомлення є необгрунтованим оскільки в ньому зазначено особу як потерпілу, ОСОБА_7 , яка не відповідає критеріям потерпілого, визначеним ст. 55 Кримінального процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим визнається особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. У даному випадку: пасіка не належить ОСОБА_7 . В матеріалах провадження відсутні докази, що підтверджують завдання шкоди зазначеній особі ОСОБА_7 , оскільки не існує документального підтвердження, що пасіка належить ОСОБА_7 , таким чином їй не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди діями ОСОБА_5 . ОСОБА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та у власному домогосподарстві займаюся бджільництвом. Частину вуликів отримав у спадок від родича, інші - зберіг ще з радянських часів. Активне розведення бджіл розпочав близько півтора року тому. У матеріалах відсутні докази, які підтверджують кількість рамок, які були на і пасіці до інциденту. Пасічний журнал, який має фіксувати кількість рамок, бджолосімей та інші дані, відсутній. Не встановлено належним чином факт зникнення саме 18 рамок та З бджолосімей, оскільки відсутні об`єктивні дані, які б підтверджували їх наявність до події. Відеозапис, долучений до матеріалів, не містить чіткої фіксації факту викрадення зазначеної кількості рамок або бджолосімей. Висновки щодо розміру шкоди базуються на суб`єктивних припущеннях, а не на належних доказах, що суперечить принципу допустимості доказів, визначеному ст. 85 КПК України. Таким чином, повідомлення про підозру є необгрунтованим, оскільки не підтверджено факт заподіяння майнової шкоди конкретній особі, не встановлено достовірно обсяг нібито викраденого майна, а також відсутні належні докази події кримінального правопорушення, що порушує вимоги ст. 277, 278, 84 та 85 КПК України. До слідчого під час проведення досудового розслідування надходило клопотання про здійснення слідчого експерименту на тій місцевості де відбувалась подія, у присутності підозрюваного, з фіксацією процесу на відео у той самий час доби, в якій відбувались події, відповідно до вимог КПК України щодо документування слідчих дій, для уточнення обставин події, що викладені у поясненнях підозрюваного, а також встановлення достовірності показань та технічної можливості реалізації описаних дій. Проте у проведенні слідчого експерименту було відмовлено. Щодо експертних висновків, які визначають розміри майнової шкоди вказав, що у межах кримінального провадження я, ОСОБА_5 , звертався з клопотанням про призначення повторної експертизи, з наступних підстав. Висновок первинної експертизи є неповним, суперечить матеріалам справи та викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності. Згідно з ч. 2 ст. 244 КПК України, повторна експертиза призначається, якщо попередній висновок є необгрунтованим або суперечить іншим матеріалам провадження. Експерт сам зазначає, що достовірність висновку залежить від достовірності ' вихідних даних, які були надані ініціатором. У даному випадку ці дані базуються виключно на свідченнях потерпілої ОСОБА_7 , що не були перевірені об`єктивно. Висновок про наявність трьох бджолосімей на 18 рамках є необгрунтованим, (оскільки експерти не досліджували фактичну наявність бджолосімей, їх породу 'чи кількісний склад, відсутня експертиза щодо встановлення породи бджіл («Українська степова») та факту наявності трьох бджолосімей на зниклих рамках, експерт із бджільництва не був залучений, що порушує принцип і спеціалізованості експертного дослідження. У підозрі зазначено, про зникнення трьох бджолосімей породи «Українська степова», розміщених на 18 рамках. Проте це твердження є суб`єктивним і не підтверджене жодними об`єктивними доказами: відсутні експертні дослідження щодо породи бджіл, відсутні дослідження щодо фактичної наявності бджолосімей на рамках; визначення поняття «бджолосім`я» не було здійснено в межах експертизи, висновки базуються виключно на словах потерпілої, без належної перевірки, не визначено кількість рамок, яка була наявна до зникнення рамок, кількість рамок після зникнення, не надано доказів,що до кількості бджолосімей, яка рахувалась на пасіці до зникнення бджолосімей та після зникнення бджолосімей, факт зникнення трьох бджолосімей не підтверджений жодними припустимими доказами.

Разом з тим ст. 244 КПК України передбачено призначення повторної експертизи за наявності сумнівів у достовірності первинного висновку, ст. 86 КПК України передбачає, що доказами можуть бути лише фактичні дані, отримані в законний спосіб, а не припущення чи суб`єктивні твердження, ст. 7 КПК України гарантовано презумпцію невинуватості, яка порушується, якщо підозра ґрунтується на неперевірених свідченнях без належної доказової бази. З огляду на викладене, повідомлення про підозру, вручено ОСОБА_5 , є необгрунтованим та таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України, зокрема: підозра сформована на основі припущень та суб`єктивних висновків, які не підтверджені належними та допустимими доказами, як того вимагають ст. 84,86, 94 КПК України. Містить докази, які не можуть вважатися допустимими у 1 розумінні ст. 94 КПК України. Зокрема, експертні висновки, що суперечать фактам і не містять належної методології дослідження. В матеріалах провадження відсутні докази, що підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення, а надані експертні висновки не містять об`єктивного аналізу, суперечать фактичним даним та не відповідають вимогам ст. 242 КПК України. У межах даного кримінального провадження існує посилання на розмір майнової шкоди, який, становить підставу для кваліфікації діяння як кримінального правопорушення. Проте наведені розрахунки шкоди є не обгрунтованими, не підтверджені належними доказами та суперечать вимогам законодавства. Експертні висновки, суперечать фактам і не містять належної методології дослідження, тому спираючись на вище зазначені експертні висновки неможливо встановити факт кримінального правопорушення та оцінку майнової шкоди, яка буде кваліфікуватись як кримінальне правопорушення отже pi факти свідчать про відсутність події кримінального правопорушення. Тому просить суд визнати повідомлення про підозру від "14" серпня 2025 року незаконним та необгрунтованим; скасувати повідомлення про підозру від "14" серпня 2025 року; закрити кримінальне провадження №0000136 в зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_6 підтримала скаргу та просила задовольнити з підстав викладених у ній.

Слідчий ОСОБА_3 заперечив проти задоволення скарги.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив щодо даної скарги, просив відмовити у задоволенні скарги,оскільки вважає скаргу необґрунтованою.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП в Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000136 від 18.04.2025 року.

З матеріалів скарги вбачається, що 14.08.2025 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з обґрунтованістю пред`явленої підозри, сторона захисту звернулась до суду з даною скаргою в порядку ст.303 КПК України.

Так, повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України. Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного Закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вказаних процесуальних норм.

Підозрою є обґрунтоване твердження слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють, що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

На початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Також, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналізуючи наявні у провадженні слідчого судді матеріали, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого їй злочину, допустимість доказів щодо встановлення її винуватості, слідчий суддя вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена 14.08.2025 року ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що підозрюваний причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до вимог пункту 3 частини 1статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як слідує зі змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , таке відповідає вимогам закону, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінальних правопорушень із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також інші суттєві обставини, які відомі на момент первинного повідомлення про підозру та її зміни.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає безпідставним доводи скарги та долучених до неї документів про відсутність доказів вини ОСОБА_5 за повідомленою підозрою.

Слідчий суддя також бере до уваги, що факт повідомлення про підозру є початковим етапом притягнення особи до кримінальної відповідальності і не визначає її винуватість. На цьому етапі необхідним є лише обґрунтоване припущення щодо причетності особи до кримінального правопорушення. Таке припущення у даному випадку підтверджене сукупністю доказів, які мають належне процесуальне оформлення і не викликають сумніву в їх допустимості на цій стадії.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст.277 КПК України.

На переконання слідчого судді, зазначені вимоги слідчим були дотримані, а скарга зводиться до незгоди із пред`явленою підозрою. Таким чином, законні підстави для скасування повідомлення про підозру, слідчим суддею не встановлено. На підставі вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи скаржника та його представника щодо відсутності доказів є передчасними та підлягають перевірці судом під час розгляду справи по суті, в межах судового слідства.

Слідчий суддя не вбачає у висновках слідчого про обґрунтованість підозри, процедури повідомлення про підозру, чогось очевидно довільного чи свавільного, у зв`язку з чим приходить до переконання, що задоволені скарги слід відмовити.

Керуючись ст.22,26,277,278, 303, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру (про зміну раніше повідомленої підозри) у кримінальному провадженні № 0000136 від 18.04.2025 року - відмовити.

Ухвала бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя