ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/93/25 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2025 року, якою стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області с.Федорівка, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 вересня 2025 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 29.07.2025 приблизно о 17:55 год., перебуваючи в приміщенні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 в ході раптово виниклого словесного конфлікту, взявши до правої руки ніж, наніс ним останньому не менше одного удару в район живота, чим спричинив відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 3807/2025, тілесні ушкодження у вигляді: ножового поранення живота із ушкодженням тонкого кишечника, евентерації тонкого кишечника, які відповідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2025 року задоволено клопотання слідчого, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 вересня 2025 року включно.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та прийнята з порушенням вимог КПК України.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що рішення слідчого судді є незаконним і упередженим, що виразилось у недосліджені судом обставин, що мають значення і відсутність належної оцінки досліджених обставин, що супроводжуються істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження слідчим відділом Відділу поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001810 від 29.07.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

29.07.2025 о 22.15 год. слідчим СВ Відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області на підставі ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_8 .

30.07.2025 слідчим СВ Відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Підозра ОСОБА_8 обґрунтовується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- Повідомленням на лінію «102», яке зафіксоване у рапорті від 29.07.2025, про нанесення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.;

- Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 3807/2025;

-Протоколом огляду місця події від 29.07.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , яка є очевидцем моменту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ОСОБА_10 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_14 в ході чого остання впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.;

- Протоколом слідчого експерименту із ОСОБА_13 , в якому остання відтворила обставини вчинення злочину ОСОБА_8 ;

- Протоколом затримання громадянина ОСОБА_8 в ході особистого обшуку якого вилучено одяг з плямами речовини бурого кольору.;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_15 в ході чого останній впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Зокрема, є ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду на переконання колегії суддів обумовлений тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Міра покарання, яка може бути призначена підозрюваному у випадку визнання його винним, не є вирішальним фактором, але на неї слід зважати при врахуванні наявності ризику переховування, відповідно до положень ст. 177 КПК України.

Тобто існує ймовірність притягнення у майбутньому підозрюваного до кримінальної відповідальності із усіма негативними для особи наслідками, що може мати значення при визначенні ризику переховування. Вказана обставина у поєднанні із відомостями про особу обвинуваченого, свідчить про існування ризику його переховування від суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування ризику можливого впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, на переконання колегії суддів, обумовлено наступним.

Згідно показань свідка ОСОБА_16 , що ОСОБА_8 погрожував їй, а саме «Схопив мене за плечі та грубо повідомив, щоб я нікому не говорила про ситуацію що сталося». Тобто ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків зберігається до отримання показань вказаних осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмеженим у спілкуванні із потерпілим та свідками може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, зважаючи на обставини вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, відомості з ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» стосовно підозрюваного щодо наявності численних звернень до органів Національної поліції стосовно його антисоціальної поведінки за результатами яких він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, колегія суддів вважає обґрунтованим і ризик можливого вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується саме з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

На даному етапі кримінального провадження, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 , хоча і є особою раніше не судимою, разом з тим обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що йому загрожуватиме у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, зважаючи на що є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутня належна оцінка досліджених обставин, що супроводжуються істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Дані про особу підозрюваного були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання відносно ОСОБА_8 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та достатнім для запобіганню існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин провадження, даних про особу підозрюваного, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином подальше існування наведених ризиків виправдовує необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому наведеним ризикам неможливо запобігти шляхом зміни на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зокрема продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у даному випадку не зможе запобігти ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні, або ж скоєння ним нового кримінального правопорушення.

Інші обставини, на які посилається підозрюваний в апеляційній скарзі, були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання та цілком враховані при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2025 року, якою стосовно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 вересня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19