УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 від 31.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 від 31.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в якій заявник просить скасувати вказану постанову слідчого.

Дана скарга обґрунтована тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

В рамках даного провадження адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до уповноваженого слідчого ТУ ДБР в м. Києві із клопотанням про залучення ОСОБА_4 до провадження як потерпілого від 24.03.2025 року. Однак, слідчий ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_5 своєю постановою від 31.03.2025 відмовив у задоволенні такого клопотання, про що виніс, на переконання заявника, необґрунтовану постанову.

Вважаючи таку постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного КПК України, останній вважає, що вона підлягає скасуванню.

Крім того, звертає увагу, що слідчий ОСОБА_5 систематично виносить постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою в рамках кримінального провадження №0000641 від 28.08.2023, які вмотивованими постановами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва скасовані.

Адвокат ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, у судове засідання не з`явився. Разом з тим, до початку судового розгляду через канцелярію суду надійшла заява адвоката, в якій останній просить розглядати подану ним раніше скаргу без його участі.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, враховуючи позицію заявника про можливість розгляду скарги у його відсутність, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу за відсутності адвоката ОСОБА_3 .

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 чи інша уповноважена особа у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, на виклик у судове засідання не з`явилися. Жодних клопотань, у тому числі й про відкладення, на адресу суду не надходило.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК України, слідча суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.

Ретельно дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Згідно відомостей, які розміщені на офіційному сайті, ТУ ДБР у м. Києві наразі розташовано за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 8, що знаходиться в Шевченківському районі м. Києва.

Крім того, висновок про підсудність скарг на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Києві та відповідних кримінальних проваджень Шевченківському районному суду м. Києва міститься також і в ухвалах Київського апеляційного суду від 18 травня 2022 року у справі 761/46065/21, від 12 вересня 2023 року у справі №761/26962/23, від 12 червня 2024 року у справі №759/5542/24.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Однак, не зважаючи на те, що уповноваженого слідчого ТУ ДБР в м. Києві у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023 було викликано належним чином, завчасно, зокрема і з метою вирішення питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва, останній в судове засідання не з`явився, жодних відомостей, з урахуванням яких можна було б дійти висновку про непідсудність вказаної скарги Шевченківському районному суд м. Києва, не надав.

Отже, враховуючи наведене, слідча суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 від 31.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи, що адвокатом ОСОБА_3 у скарзі зазначено, що постанову старшого слідчого ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_5 від 31.03.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою отримано ним лише 05.04.2025, а скаргу подано 14.04.2025, тобто у десятиденний строк, визначений законом, тому строк на оскарження постанови слідчого адвокатом ОСОБА_3 не був пропущений, а отже потреби у вирішенні питання про його поновлення слідча суддя не вбачає.

Так, згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Як встановлено у ході судового розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 , Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

В рамках даного провадження 31.03.2025 слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 постановою відмовив ОСОБА_4 у визнанні її потерпілою в рамках даного провадження.

Так, слідчий мотивує відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023 відсутністю відомостей, які б вказували на заподіяння ОСОБА_4 матеріальної, моральної чи іншої шкоди даним кримінальним правопорушенням. А тому, слідчий прийшов до висновку, що заява адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , про визнання її потерпілою не підлягає задоволенню.

Проте, на переконання слідчої судді, такий висновок слідчого є передчасним на цій стадії розслідування та не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000641 від 28.08.2023 року.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина рішення слідчого, прокурора викладеного у формі постанови, повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Разом з тим, зі змісту постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 від 31.03.2025 не вбачається, які саме слідчі та процесуальні дії проведено органом досудового розслідування, за результатами яких слідчий дійшов висновку про наявність або відсутність підстав вважати ОСОБА_4 особою, якій завдано шкоду кримінальним правопорушенням, за фактом якого здійснюється кримінальне провадження №0000641 від 28.08.2023 року.

Враховуючи наведене, постанова слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 від 31.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, підлягає скасуванню, а скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 - задоволенню в цій частині.

Разом з тим, вимога адвоката ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_5 винести постанову про залучення ОСОБА_4 до провадження як потерпілу - не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно вимог ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Крім того, положеннями ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За таких умов надання слідчому прямих вказівок щодо вчинення конкретної процесуальної дії та прийняття процесуального рішення - було б невиправданим перевищенням меж повноважень слідчої судді, яке за жодних умов не може бути визнано справедливим та законним в очах стороннього та незацікавленого спостерігача, а тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 40, 55, 110, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 від 31.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000641 від 28.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

В іншій частині у задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1