Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7103/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/477/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні апеляційного суду в м.Житомирі судове провадження № 296/7103/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Житомирської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 27.06.2025,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати уповноважену особу - прокурора Житомирської обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ст.376-1 КК України за його заявою від 27.06.2025. Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам КПК України, оскільки слідчім суддею не враховано положення ч.1 ст.214 КПК України щодо безальтернативного внесення відомостей до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення. Зазначає, що скерування його заяви до ДБР без внесення таких відомостей до ЄРДР не відповідає вимогам КПК.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 30.06.2025 до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність Житомирської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 27.06.2025.

В обґрунтування скарги зазначено, що 27.06.2025 ОСОБА_5 з використанням адреси електронної поштової скриньки подав заяву про кримінальне правопорушення до Житомирської обласної прокуратури. Однак, відомості про кримінальне правопорушення на підставі вказаної заяви до ЄРДР не були внесені, а тому просив слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу прокуратури виконати вимоги ст.214 КПК України

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 слідчій суддя послався на те, що заява ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 27.06.2025 листом за № 31-439 вих-25 від 30.06.2025 була скерована до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницький для розгляду по суті, а тому відсутні підстави для задоволення скарги заявника, оскільки фактично відсутня бездіяльність уповноваженої особи.

В судове засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_5 та прокурор не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду. ОСОБА_5 в доповненнях до апеляційної скарги просив здійснювати апеляційний розгляд за його участю шляхом проведення дистанційного судового провадження з використанням ВКЗ. Проте, на відеоконференцзв`язок з апеляційним судом у призначений час не вийшов і причину не повідомив.

Враховуючи, що участь апелянта в апеляційному розгляді не є обов`язковою, клоптання про відкладення апеляційного розгляду не надходило від останнього та відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, колегія суддів вважала можливим проводити апеляційний розгляд у відсутності апелянта з урахуванням скорочених строків розгляду даного провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені ч.5 ст.214 КПК України.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані, які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та Положенням про ЄРДР, порядком його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, до Реєстру вносяться крім іншого, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ними приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене також узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС Верховного суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР (Ухвали Вищого антикорупційного суду від 07.10.2022 у справі № 991/4166/22, провадження № 1-кс/991/4185/22 та від 13.10.2022 у справі № 991/4442/22, провадження № 1-кс/991/4459/22).

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, в заяві про кримінальне правопорушення від 27.06.2025 року, поданій до Житомирської обласної прокуратури, ОСОБА_5 просив внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.376-1 КК України, вчинене, на його думку, посадовими особами Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених, зокрема, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Зазначена заява 30.06.2025 прокурором Житомирської обласної прокуратури була прийнята та скерована до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницький, про що було повідомлено заявника, що спростовує доводи апелянта про порушення вимог ч.4 ст.214 КПК України.

Водночас, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що КПК України не містить вимоги щодо обов`язкового дотримання правил підслідності при внесенні інформації до ЄРДР. Стаття 214 КПК також не дозволяє відмову у внесенні даних через те, що злочин не підслідний відповідному органу.

За наведених обставин, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що в даному випадку йому не було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 27.06.2025, а лише скеровано вказану заяву за підслідністю до уповноваженого органу для прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України.

При цьому останній не позбавлений права звернутися до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницький, для отримання відповідної інформації.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про відсутність бездіяльності прокурора Житомирської обласної прокуратури та відповідно відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Житомирської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 27.06.2025, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :