Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2025 року м. Рівне

Справа № 565/2258/23

Провадження № 11-кп/4815/441/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 березня 2025 року у справі за поданням Вараського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 березня 2025 року задоволено подання провідного інспектора Вараського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Рівненській області ОСОБА_7 , скасовано звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України та постановлено направити засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на незаконність судового рішення та вказує, що судом не врахована думка прокурора, який заперечував проти задоволення подання органу пробації, у зв`язку з проходженням ним військової служби. Зазначає, що він на момент розгляду подання проходив службу в ЗСУ та приймав активну участь в бойових діях, що підтверджується довідкою про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в період з 21.12.2024 року по 22.03.2025 року у с.Роздолівка, Соледарської міської ТГ, Бахмутського району Донецької області.

Просить скасувати ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 березня 2025 року та відмовити в задоволенні подання органу пробації.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 78 КК України, встановленні правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, зокрема, після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку, згідно ч.2 ст.78 КК України, достатньо невиконання ним хоча б однієї з двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76 КК України або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.164 КВК України, нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації.

Частинами 1, 2, 3 ст.166 КВК України передбачено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», також зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як встановлено судом, вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено три роки іспитового строку. Зобов`язано його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У зв`язку з виконанням вироку ОСОБА_6 перебував на обліку у Вараському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Рівненській області з 11.06.2024 року.

21.06.2024 року ОСОБА_6 з`явився уповноваженого органу з питань пробації та був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, йому були роз`ясненні обов`язки, покладені на нього судом та наслідки ухилення від їх виконання. Також відносно засудженого було винесено постанову про встановлення йому днів явки на реєстрацію, відповідно до якої останній зобов`язаний з`являтися до Вараського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Рівненській області для реєстрації першого, другого та третього четверга кожного місяця, про що був ознайомлений під підпис.

18 липня 2024 року засуджений на реєстрацію до органу пробації не з`явився, проте з`явився 19 липня для надання пояснень, згідно яких причинами неявки вказав, що забув.

За неявку на реєстрацію у встановлений день засудженому 19.07.2024 року під підпис винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, де зазначено наслідки, які наступають у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення та проведено індивідуально-профілактичну бесіду, щодо порядку та умов відбування покарання.

01.08.2024 року ОСОБА_6 знову не з`явився на реєстрацію без поважних причини. В поясненні від 02.08.2024 року повідомив, що не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, тому що забув, про що йому під підпис винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання.

Після винесення попереджень ОСОБА_6 знову 07.11.2024 року, 14.11.2024 року та 21.11.2024 року не з`явився на реєстрацію без поважних причини. В поясненні від 28.11.2024 року повідомив, що не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, тому що хворів, до лікаря не звертався, тому ніяких підтверджуючих документів не надав.

Враховуючи вказані обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що дії засудженого свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим задовольнив клопотання представника органу з питань пробації.

Проте, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов до вказаного висновку передчасно з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як слідує з подання органу пробації, засуджений не з`явившись на реєстрацію 18.07.2024 року та 01.08.2024 року, з`явився з запізненням 19.07.2025 року та 02.08.2025 року, повідомивши, що забув.

07.11.2024 року, 14.11.2024 року та 21.11.2024 року він також не з`явився на реєстрацію, про що 28.11.2024 року пояснив, що хворів, однак доказів надати не може, оскільки не звертався до лікаря.

Під час апеляційного розгляду засуджений зазначив, що він, будучи військовослужбовцем та виконуючи бойові завдання із захисту територіальної цілісності та державного суверенітету України, отримав поранення (обмороження кінцівок), тому періодично потребує відпочинку та відновлення, у зв`язку з чим в певні дні забував та не міг вчасно прийти на реєстрацію до органу пробації. Також вказав, що він хоче продовжити захищати країну, тому має намір повернутися на службу в ЗСУ. При цьому надав колегії суддів рекомендаційний лист, підписаний командиром в/ч НОМЕР_1 про те, що його, ОСОБА_6 , попередньо було відібрано для проходження військової служби по мобілізації на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецької роти стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , шпк «солдат», ВОС 100915Х, тому просив звільнити його від відбування покарання та надати йому можливість служити Українському народу.

Із зазначених вище обставин справи в їх сукупності колегія суддів вважає, що неявки ОСОБА_6 на реєстрацію до органу пробації не свідчать про стійке небажання засудженого стати на шлях виправлення та не виконувати покладені на нього обов`язки, при цьому бере до уваги, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органу пробації та прокурором не доведено.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд також враховує і те, що засуджений згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України в період з 21.12.2024 року по 22.03.2025 року брав участь у таких заходах, перебуваючи у с.Роздолівка, Соледарської міської ТГ, Бахмутського району Донецької області.

З огляду на наведене, враховуючи бажання засудженого стати на захист України від російської агресії, колегія суддів прийшла до висновку, що направлення засудженого для відбування покарання буде невиправданим перед суспільним інтересом в збереженні державності, оскільки на даний час існує перевага в питанні захисту країни та її територіальної цілісності над певними порушеннями засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала суду про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування є передчасною та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 березня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання провідного інспектора Вараського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Рівненській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3