Номер провадження: 11-сс/813/1017/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та з використанням системи «Електронний суд» за участю захисника ОСОБА_7 матеріали справи за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2025 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч. 2 ст.332, ч.3 ст.332 КК України, та накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_9 , а саме:

- частину земельної ділянки загальною площею 0,041 га з кадастровим номером :01:003:0072 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- частину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 70,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), із забороною будь-яким юридичним та фізичним особам розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки).

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за підозрюваною ОСОБА_9 зареєстровано право власності на наступні об`єкти нерухомості: частину земельної ділянки загальною площею 0,041 га з кадастровим номером :01:003:0072; частину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру загальною площею 70,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов переконання, що в цілях запобігання можливості відчуження вищевказаного майна та забезпечення можливої конфіскації майна, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно підлягатиме можливій конфіскації майна як виду покарання, а також беручи до уваги правове обґрунтування клопотання слідчої, дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно ОСОБА_9 .

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, арешт на майно накладено безпідставно, оскільки не враховано, що підозрювана ОСОБА_9 є добросовісним набувачем майна, на яке накладено арешт, та набула його 29.12.2020 року та 17.07.2013 року на підставі договорів дарування та купівлі-продажу. Захисник вважає, що майно не має відношення до часу можливої події вчинення кримінального правопорушення, про яку вказано в повідомленні ОСОБА_9 про підозру від 23.04.2025 року, тобто майно не має ознак речових доказів у кримінальному провадженні.

Крім цього, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що розгляд клопотання слідчого проведено без виклику та без участі підозрюваної (власниці майна) та її захисника, про існування ухвали слідчого судді про арешт майна дізнались 06.05.2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого невідкладно подана апеляційну скаргу.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді оскаржена не була.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та просив їх задовольнити; прокурора, який не заперечував проти поновлення строку на апеляційне оскарження захиснику, однак заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 395 КПК України (далі - КПК), апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно матеріалів судового провадження та оскарженої ухвали вбачається, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно розглянуто без участі підозрюваної та її захисника, та 29.04.2025 року слідчим суддею постановлено оскаржену ухвалу.

Матеріали судової справи не мають підтвердження про направлення судом копії ухвали власниці майна.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що про існування ухвали слідчого судді про арешт майна підозрюваній та її захиснику стало відомо із Єдиного державного реєстру судових рішень 06.05.2025 року. Матеріали судової справи вказаних доводів захисника не спростовують.

12.05.2025 року через відділення «Укрпошти» захисником подано апеляційну скаргу, в якій порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Приймаючи до уваги, встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апелянта, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Зокрема положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як убачається з матеріалів судової справи, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва прокурорів Одеської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001520 від 13.12.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч. 2 ст.332, ч.3 ст.332 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 23.04.2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинені з корисливих мотивів (а.с. 180-195).

23.04.2025 року старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , за погодженням прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подав до Київського районного суду м. Одеси клопотання про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, право власності на які зареєстровано запідозрюваною ОСОБА_9 , а саме: частину земельної ділянки загальною площею 0,041 га з кадастровим номером :01:003:0072 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); частину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); а також квартиру загальною площею 70,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Клопотання слідчого мотивоване тим, що в кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно підозрюваної ОСОБА_9 , з посиланням зокрема на норми ч.2 та ч.4 ст.170 КПК.

29.04.2025 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_9 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що у кримінальному провадженні ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, санкція статті якого передбачає покарання в тому числі із конфіскацією майна.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов переконання, що в цілях запобігання можливості відчуження об`єктів нерухомого майна, що відповідно до Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстровано та належить підозрюваній ОСОБА_9 , та забезпечення можливої конфіскації майна як можливого виду покарання.

Таким чином, встановивши необхідність збереження майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги та долучені до скарги документи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді про арешт майна відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя, пославшись на вимоги ст.170 КПК, задовольнив клопотання та наклав арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать підозрюваній ОСОБА_9 , зазначивши про те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченому ч.3 ст.332 КК України, та оскільки санкція статті передбачає покарання із конфіскацією майна, з метою забезпечення призначення можливого покарання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно підозрюваної.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтованого врахував, що зазначені у клопотанні частини земельної ділянки, частини нежитлового приміщення та квартира, які відповідно до долучених до клопотання доказів належать на праві власності підозрюваній ОСОБА_9 , а тому, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, що підпадає під вимоги ч.2, ч.5 ст.170 КПК, існують підстави для накладення арешту на майно підозрюваної.

Доводи апелянта про незаконність оскарженої ухвали, з посиланням на відсутність у пред`явленій ОСОБА_9 підозрі корисливого мотиву, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки відповідно до змісту пред`явленої підозри вбачається, що останній інкримінується скоєння кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України, в тому числі із кваліфікуючою ознакою вчинення із корисливих мотивів.

Колегія суддів звертає увагу, що обставини кримінального провадження, доведеність факту події та обставин кримінальних правопорушень, з наявністю всіх їх складових елементів, чи їх не доведення, має бути перевірена в ході подальшого досудового розслідування, з урахуванням всіх доказів в їх сукупності.

На даній стадії кримінального провадження ні слідчим суддею, ні судом апеляційної інстанції, не дається оцінка допустимості та належності доказів, та доведеності всіх кваліфікуючих ознак, а лише вирішується питання про правомірність накладення арешту на вищевказане майно.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Доводи захисника про незаконність накладеного арешту, з посиланням на те, що підозрювана ОСОБА_9 є добросовісним набувачем майна, яке було набуте останньою 29.12.2020 року та 17.07.2013 року на підставі договорів дарування та купівлі-продажу, не є речовим доказом, та не має жодного відношення до події вчинення кримінального правопорушення, про яку повідомлено про підозру ОСОБА_9 , колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки арешт на майно накладено не з метою збереження речових доказів, а з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, що не є тотожними поняттями.

Колегія суддів критично відноситься до доводів захисника стосовно того, що клопотання слідчого мало бути повернуто слідчим суддею, оскільки в клопотанні ставилося питання про накладення арешту на частину майна, однак без відповідної її конкретизації кількісної характеристики, що перешкоджає встановити на яку саме частину накладено арешт на майно.

Вказані доводи захисника є безпідставними, оскільки як в клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді, чітко вказано про накладення арешту на частину земельної ділянки, частину нежитлового приміщення, а також квартиру.

Підстав сумніватися в розумності та співрозмірності такого обмеження права власності на майно підозрюваної завданням кримінального провадження апеляційний суд на даній стадії досудового розслідування не вбачає. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для власника, апеляційним судом також не встановлено та апелянтом не доведено.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на майно зазначене у клопотанні, а такий захід забезпечення кримінального провадження буде слугувати меті можливої конфіскації майна як виду покарання, що передбачене санкцією ч.3 ст.332 КК України, у разі доведеності вини особи.

За таких підстав, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскарженої ухвали, колегія суддів визнає безпідставними.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК, згідно з якими апеляційний суд, за наслідками апеляційного розгляду має право залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваної та власниці майна ОСОБА_9 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваної та власниці майна ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2025 року в кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року, якою накладено арешт на майно, належне підозрюваній ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4