Справа № 646/2097/25
№ провадження 1-кп/646/975/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003266 від 03.03.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Триліси Київської області, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовець військової служби за мобілізацією на посаді старшого кулеметника З відділення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

встановив:

Солдат ОСОБА_3 , під час проходження військової служби на посаді старшого кулеметника 3 відділення 4 взводу оперативного призначення 10 роти оперативного призначення 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , 14.10.2024 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 14.10.2024 першим т.в.о. командира 10 роти оперативного призначення 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 вишикувано особовий склад військової частини НОМЕР_1 , в тому числі солдата ОСОБА_3 , поблизу АДРЕСА_2 з метою доведення бойового розпорядження командира ІНФОРМАЦІЯ_4 №13/10-1 від 13.10.2024.

Під час шикування т.в.о. командира 10 роти оперативного призначення 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 в усному порядку доведено бойове розпорядження командира ІНФОРМАЦІЯ_4 №13/10-1 від 13.10.2024 до підлеглого ОСОБА_3 , відповідно до якого, останній мав провести заміну 100% особового складу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з числа військовослужбовців 10 роти оперативного призначення, приступити до несення служби та утримання СП «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Однак, солдат ОСОБА_3 , будучи невдоволеним наказом відповідно до якого, останній мав провести заміну 100% особового складу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з числа військовослужбовців 10 роти оперативного призначення, приступити до несення служби та утримання СП «ІНФОРМАЦІЯ_5», а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що він зобов`язаний виконувати наказ начальника та маючи об`єктивну можливість його виконати, відкрито відмовився виконувати наказ начальника - бойове розпорядження командира ІНФОРМАЦІЯ_4 №13/10-1 від 13.10.2024, а саме 14.10.2024, перебуваючи на поблизу АДРЕСА_2 , в присутності особового військової частини НОМЕР_1 НГУ та т.в.о. командира 10 роти оперативного призначення 4 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , відкрито відмовився виконувати наказ начальника - бойовий наказ, відповідно до якого ОСОБА_3 мав провести заміну 100% особового складу «ІНФОРМАЦІЯ_5» з числа військовослужбовців 10 роти оперативного призначення, приступити до несення служби та утримання СП «ІНФОРМАЦІЯ_5».

У подальшому, особовий склад військової частини НОМЕР_1 НГУ направився для виконання бойового розпорядження командира ІНФОРМАЦІЯ_4 №13/10-1 від 13.10.2024, а солдат ОСОБА_3 , залишився поблизу н.п. Василівка Куп`янського району Харківської області.

20 серпня 2025 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , яка згідно із статтею 37 КПК України має повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0003266 від 03.03.2025, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості у приміщенні службового кабінету №1 Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7.

Зі змісту даної угоди встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за обставин, викладених в обсязі висунутого обвинувачення, сприяв проведенню досудового розслідування, щиро покаявся у скоєному.

Сторонами узгоджено, що буде призначене покарання за ч. 4 ст. 402 КК України, враховуючи ступінь вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, а також беззастережне визнання своєї вини, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, сторони вважають за можливе призначити покарання ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та погоджуються на призначення покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та на підставі ст. 62 КК України заміни позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцять) відсотків із суми грошового забезпеченняОСОБА_3 .

Крім того, угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 затвердити цю угоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку підзахисного та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим є правильною за ч. 4 ст. 402 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє його права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Таким чином, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, а саме як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим у присутності його захисника та прокурором, визначена за наявності до того законних підстав, а тому не суперечить інтересам суспільства.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні та свідчать про можливість застосування положень ст.ст. 62, 69 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2025 у справі №643/2445/25 (провадження №1-кс/643/823/25) стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 60 560, 00 грн. Строк дії запобіжного заходу визначено до 14.04.2025.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 р. № 15 (далі-Порядок) встановлений порядок повернення застави, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.8 Порядку застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заяву особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчену судом копію ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копію платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

На підстав викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави останнім не був порушений, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю, після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 468-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 серпня 2025 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0003266 від 03.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі стоком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України, замінити призначене ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на 2 (два) роки службового обмеження та відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 15 % (п`ятнадцять) відсотків.

Строк покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками - скасувати.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, за період з 14.02.2025 по 17.02.2025, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2025 у справі №643/2445/25 (провадження №1-кс/643/823/25) у розмірі 60 560, 00 грн, внесену 17.02.2025 за обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - заставодавцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на розрахунковий рахунок Територіального управління ДСА України в Харківській області - повернути заставодавцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1