С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/7060/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

30 травня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув клопотання слідчого СУ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000552, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 05 травня 2025 року під час обшуку, легалізованого ухвалою слідчого судді від 23 травня 2025 року, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 44, у приміщенні технічного сервісу, куди підозрюваний ОСОБА_5 передав свій мобільний телефон для ремонту. Кримінальне провадження стосується підозри ОСОБА_5 у вчиненні диверсії, передбаченої ч. 2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року Російська Федерація розпочала військову агресію проти України, після чого Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, продовжений низкою указів, зокрема № 26/2025, до 08 травня 2025 року.

Встановлено, що не пізніше 18 квітня 2025 року у ОСОБА_5 виник умисел на здійснення підпалу об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, з метою ослаблення держави в умовах воєнного стану. 18 квітня 2025 року він придбав 2 літри бензину на АЗС «Окко» за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 2, заливши його в пластикову пляшку. Того ж дня, перебуваючи біля релейної шафи сигнальної установки АТ «Укрзалізниця» за координатами 50.4994720, 30.4711110, ОСОБА_5 облив двері шафи бензином і підпалив її за допомогою запальнички, фіксуючи свої дії на відеокамеру мобільного телефону. Після цього він покинув місце події, щоб уникнути відповідальності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 83 від 04.03.2015, АТ «Укрзалізниця» є об`єктом стратегічного значення для економіки та безпеки держави.

29 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні диверсії за ч. 2 ст. 113 КК України. 05 травня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді від 23 травня 2025 року проведено обшук у технічному сервісі за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 44, де вилучено мобільний телефон «Samsung» (IMEI: НОМЕР_1 , S/N: НОМЕР_2 , золотистого кольору) та квитанцію № 2504-8099 від 21.04.2025 на 1 аркуші, які належать ОСОБА_5 . Ці об`єкти визнано речовими доказами постановою слідчого від 05 травня 2025 року.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних матеріалів, оскільки сторін повідомлено належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду, а мета арешту виправдовує розгляд за заявою слідчого.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Мобільний телефон може містити відеозапис підпалу, листування чи інші дані, що підтверджують злочинну діяльність ОСОБА_5 , і потребує комп`ютерно-технічної експертизи для відновлення інформації. Квитанція засвідчує факт передачі телефону до сервісу, що може мати значення для встановлення хронології подій та підтвердження володіння телефоном ОСОБА_5 на момент вчинення злочину. Слідчий обґрунтовує необхідність арешту майна для запобігання його приховуванню, пошкодженню чи знищенню та забезпечення проведення експертизи.

Дослідивши матеріали клопотання, зокрема витяг з ЄРДР, копію ухвали про обшук від 23 травня 2025 року та постанову про визнання майна речовими доказами, слідчий суддя вважає, що орган досудового розслідування надав достатні підстави для арешту вилученого майна. Мобільний телефон і квитанція відповідають критеріям речових доказів за ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, необхідні для встановлення обставин провадження, зокрема підтвердження факту вчинення злочину та хронології подій. Накладення арешту необхідне для збереження доказів і забезпечення можливості проведення комп`ютерно-технічної експертизи телефону, що відповідає меті арешту за ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, а саме запобіганню приховуванню, пошкодженню чи знищенню майна.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно які належне підозрюваному ОСОБА_5 , вилучене 05 травня 2025 року під час обшуку, легалізованого ухвалою слідчого судді від 23 травня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 , S: НОМЕР_2 , золотистого кольору;

- квитанцію № 2504-8099 від 21.04.2025, на 1 арк.

2.Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

3.Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: