Справа № 487/3114/25
Провадження № 1-кс/487/2433/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000131 від 05.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000131 від 05.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки РОСО х6, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , сірого кольору, який поміщено до сейф-пакету WAR 1123478; мобільний телефон марки РОСО х6, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , сірого кольору, який поміщено до сейф-пакету WAR0012698; предмети, ззовні схожі на патрони, у кількості 12 штук, розміром 5,45х39, які поміщено до сейф пакету WAR0012699. Місцем зберігання вилученого майна визначити кімнату речових доказів Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000131 від 05.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.05.2025 року о 17 годині 15 хвилин за адресою: місто Миколаїв, вул. Лазурна, 5, працівниками поліції було затримано громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі наявна речовина невідомого походження.

05.05.2025 в ході особистого обшуку затриманого в порядку ст. 298-2 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено 19 згортків перемотаних стрічкою білого кольору з невідомою речовиною, які поміщено до сейф пакету ICR0076166; 12 згортків перемотаних стрічкою жовтого кольору з невідомою речовиною та 1 зіп-пакет прозорого кольору, які поміщено до сейф пакету WAR0012901; 9 згортків перемотаних стрічкою зеленого кольору з невідомою речовиною PSP1100720.

05.05.2025 року надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , зберігає наркотичні засоби.

У зв`язку із вищевикладеним, 05.05.2025 старшим дізнавачем сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївської області, лейтенантом поліції ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено невідкладний обшук, у ході якого було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

У клопотанні прокурор посилається на те, що вилучені під час обшуку предмети мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки вони є засобом вчинення кримінального злочину та зберегли на собі сліди вчинення кримінального проступку. А тому, на думку прокурора, не накладення арешту на зазначене майно призведе до фактично знищення слідів кримінального правопорушення, а отже - до неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

В судовому засіданні прокурор не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000131 від 05.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.05.2025 року о 17 годині 15 хвилин за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Лазурна, 5, працівниками поліції було затримано громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі наявна речовина невідомого походження.

З рапорту оперуповноваженого ВКП ОСОБА_5 від 05.05.2025 слідує, що ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , зберігає наркотичні засоби.

Відповідно до протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 05.05.2025, 05.05.2025 о 18.52 год старшим дізнавачем СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким добровільно було видано зіп пакет з 41 «закладкою», зокрема, 9 згортків зеленого кольору, 19 згортків білого кольору, 12 згортків жовтого кольору та 1 зіп пакет з речовиною білого кольору.

Затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 20.00 год було звільнено в порядку ч. 2 ст. 298-2 КПК України.

Відповідно до протоколу обшуку 05.05.2025 в період часу з 20.36 год до 22.10 год старшим дізнавачем СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено мобільний телефон марки POCO X6, сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету №WAR1123478; 12 патронів розміром 5,45х39, які поміщено до сейф-пакету №WAR0012699; мобільний телефон марки POCO X6, сірого кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , який поміщенні до сейф-пакету №WAR 0012698.

05.05.2025 старшим дізнавачем СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання мобільного телефону марки POCO X6, сірого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 ; 12 патронів розміром 5,45х39; мобільного телефону марки POCO X6, сірого кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

В подальшому 08.05.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва надано дозвіл на проведення обшуку у зазначеному володінні.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом зберігання наркотичних засобів, існує обґрунтоване припущення, що вилучені в ході обшуку мобільні телефони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому підлягають подальшому огляду.

Слідчий суддя вважає, що клопотання в частині накладення арешту на предмети, ззовні схожі на патрони, у кількості 12 штук, розміром 5,45х39, також підлягає задоволенню, оскільки порядок придбання та набуття на них права власності потребують певного дозволу відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», а тому виконання вказаних норм потребує перевірці.

А за такого, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено відповідність вилученої речі критеріям, визначенні статтею 98 КПК України.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом приховування, знищення речових доказів.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

А за такого, клопотання прокурора в частині накладення арешту підлягає задоволенню. Клопотання прокурора в частині визначення місця зберігання вилучених речей не підлягає задоволенню, оскільки суд розглядає лише клопотання про арешт майна, а питання, пов`язанні зі зберіганням речових доказів врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки РОСО х6, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , сірого кольору, який поміщено до сейф-пакету WAR 1123478; мобільний телефон марки РОСО х6, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , сірого кольору, який поміщено до сейф-пакету WAR0012698; предмети, ззовні схожі на патрони, у кількості 12 штук, розміром 5,45х39, які поміщено до сейф пакету WAR0012699.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1