Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/206/25
Номер провадження 1-кп/711/265/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000003 від 02.01.2025 про застосування обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Придніпровський районний суд м. Черкаси проводить судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У судовому засіданні прокурором подане клопотання про застосування до ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яке обумовлене наявністю у ОСОБА_5 обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, процесуальні обов`язки за яким, що були покладені на ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, на час судового розгляду сплили.

Прокурор ОСОБА_3 , обґрунтовуючи клопотання, посилався на наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як вказано у клопотанні, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду зумовлений тяжкістю та невідворотністю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, яке відповідно до санкції статті є безальтернативним у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Обвинувачений має право виїзду за кордон і після закінчення двомісячного строку дії покладених на нього судом при застосуванні запобіжного заходу процесуальних обов`язків 25.09.2024 отримав свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, 24.04.2025 виїхав за межі України і повернувся в Україну 29.04.2025. Наявність права виїзду за кордон та паспорта громадянина України для виїзду за кордон можуть спонукати обвинуваченого до переховування чи виїзду за межі України.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, на думку сторони обвинувачення, зумовлений наявністю у ОСОБА_5 особистих зв`язків із службовими особами ПАТ «Черкасиобленерго», які він може використати для незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою їхньої відмови від показань або їх зміни. Вказаний ризик існує на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурор обґрунтовував тим, що на цей час здійснюється збір доказів стосовно інших причетних до злочину осіб, без участі яких його вчинення було неможливим, у зв`язку з чим без покладення на ОСОБА_5 відповідних процесуальних обов`язків, останній, будучи ознайомленим із матеріалами досудового розслідування, шляхом надання порад чи вказівок таким особам, зможе перешкодити проведенню досудового розслідування.

З урахуванням наведених доводів прокурор підтримав подане клопотання, яке просив задовольнити і застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи; утриматися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет тощо) із свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримав, вважав його обґрунтованим і просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , з яким погодився обвинувачений, проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що подане клопотання не відповідає вимогам КПК України і процесуальними нормами взагалі не передбачене як окремий вид клопотання. Також вказав, що заявлене прокурором у попередньому судовому засіданні клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави містило ті самі аргументи і посилання на аналогічні ризики, які вже були предметом розгляду суду, а відмінність нинішнього клопотання від попереднього полягає виключно у наведенні переліку прізвищ свідків у кримінальному провадженні, ризик впливу ОСОБА_5 на яких прокурор вважає імовірним. Підсумовуючи, просив відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, серед іншого, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як установлено судом, під час досудового розслідування ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2024 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків, у тому числі здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон. При цьому сторона обвинувачення зверталася до слідчого судді із клопотанням про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, однак слідчий суддя вказане клопотання задовольнив частково, дійшовши до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Ця ухвала була предметом перевірки судом апеляційної інстанції, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21.08.2024 вона залишена без змін.

Як вбачається із доданого прокурором до клопотання листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 23.05.2025 № 6.3-6221/6-25 ОСОБА_5 на підставі заяви 25.09.2024 отримав свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

У подальшому, протягом 2025 року ОСОБА_5 двічі перетнув кордон України, а саме: - 24.04.2025 виїзд, напрямок перетину ПП Ягодин, ділянка кордону польська, тип транспортного засобу потяг пасажирський (23 Київ Хелм), та 29.04.2025 в`їзд, напрямок перетину ПП Ягодин, ділянка кордону польська, тип транспортного засобу потяг пасажирський (24 Хелм - Київ).

Отже, до цього часу щодо обвинуваченого діє запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, тоді як обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покладені судом на ОСОБА_5 , припинили свою дію.

У судовому засіданні 30.06.2025 прокурором було подане клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у задоволенні якого ухвалою суду від 30.06.2025 відмовлено.

Порівнюючи попереднє клопотання прокурора, подане 30.06.2025, із клопотанням, заявленим у судовому засіданні 27.08.2025, суд доходить висновку про однаковий зміст обох клопотань, аналогічність наведеного у них обґрунтування і посилань на існуючі ризики.

З огляду на вказане, суд зазначає, що зміст поданого 27.08.2025 клопотання фактично вже був предметом розгляду суду, викладені у ньому доводи раніше отримували оцінку та були визнані необґрунтованими, внаслідок чого 30.06.2025 у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За своєю юридичною природою процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, є доповненням до будь-якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою. Вони не мають самостійного характеру, а є додатковим засобом зменшення ризику (-ів), існування якого доведено прокурором під час судового розгляду питання про обрання запобіжного заходу.

За приписами ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Суд зауважує, що положеннями чинного Кримінального процесуального кодексу України не передбачене право прокурора на подання самостійного (окремого) клопотання про застосування до обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та не надано суду процесуальних повноважень з розгляду питання про покладення на обвинуваченого таких обов`язків окремо від питання про обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 9, 177-179, 194, 199, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1