Справа № 362/2691/25
Провадження № 1-кп/362/500/25
ВИРОК

Іменем України

30.05.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Василькові Київської області матеріали кримінального провадження № 0000241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Велика Вільшанка Васильківського району Київської області, має повну загальну середню освіту, неодружений, працює водієм у фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2025 року приблизно о 17 год. 47 хв. інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції вказаного відділу поліції, старший сержант поліції ОСОБА_7 під час здійснення патрулювання на службовому автомобілі марки Skoda Rapid, спеціальний номерний знак на синьому фоні НОМЕР_1 , перебуваючи в складі автопатруля "Брас 110" патрульної поліції зазначеного відділу поліції, на території зони обслуговування у місті Василькові Обухівського району Київської області по вулиці Володимирська, 40 зупинили за порушення правил дорожнього руху автомобіль марки ВА3-2101, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з пасажиром ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після зупинки транспортного засобу, 06.04.2025, приблизно о 17 год. 47 хв., інспектор сектору реагування патрульної поліції зазначеного відділу поліції, лейтенант поліції ОСОБА_6 повідомив водія ОСОБА_8 про причину зупинки та оскільки останній мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з ротової порожнини та нечітку мову, ОСОБА_6 висунув вимогу ОСОБА_8 пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль, а також повідомив про застосування технічних засобів фіксації згідно зі статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію".

В ході перевірки лейтенант поліції ОСОБА_6 встановив факт керування транспортним засобом ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння.

В цей час у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), виник злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме нескладання на ОСОБА_8 протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення нею дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме нескладання протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_8 за частиною першою статті 130 КУпАП, 06 квітня 2025 року о 18 год. 08 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи у службовому автомобілі марки Skoda Rapid, спеціальний номерний знак на синьому фоні НОМЕР_1 , на узбіччі дороги по вулиці Володимирська, 40 в місті Васильків Обухівського району Київської області, достовірно знаючи, що останній є службовою особою органів Національної поліції України, оскільки перебував в однострої, представився та мав при собі нагрудний жетон, в посадові обов`язки якого входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для ОСОБА_8 адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди в сумі 30 000 грн.

Після цього злочинні дії ОСОБА_4 були припинені поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшим сержантом поліції ОСОБА_7 шляхом повідомлення про вказаний факт на спеціальну лінію "102".

Отже, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 369 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, відповідно до яких того дня, 06.04.2025 вони з товаришами, в тому числі з ОСОБА_10 , сиділи в кафе, випивали. Після цього ОСОБА_10 запропонував підвезти його додому, оскільки було недалеко, вони сіли в автомобіль ВАЗ-2101 під керуванням ОСОБА_10 і поїхали. Того ж дня, після 17-ї години, коли вони трохи проїхали, їх автомобіль зупинили поліцейські, почали перевіряти документи у водія ОСОБА_10 , повідомили йому, що вбачають в ньому ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_4 , знаючи, що ОСОБА_10 вживав алкогольні напої, вирішив залагодити це питання з поліцейським. Поки один поліцейський розмовляв з ОСОБА_10 , ОСОБА_4 вийшов з автомобіля ВАЗ-2101 та пересів в службовий автомобіль працівників поліції, в якому сидів інший поліцейський. Він запропонував поліцейському, який перебував в службовому автомобілі, 20 30 тис. грн. за нескладання на ОСОБА_10 протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим працівник поліції повідомив йому, що це кримінально каране діяння та викликав інший наряд поліції. ОСОБА_4 розуміє, що вчинив неправильно, щиро розкаявся та пояснив, що переживав за товариша, тому не задумувався, що робить. Зазначив, що в майбутньому такого не вчинятиме, просив суд суворо не карати. Повідомив, що має інвалідність 2 групи, пов`язану з військовою службою. Має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження пред`явлено суду в електронному застосунку "Дія"), та невеликий заробіток.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого та вивчення даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами, що знаходяться в матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за частиною першою статті 369 КК України як пропозиція службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням службового становища.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК України). Суд відповідно до вимог статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 369 КК України, в силу статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що він має повну загальну середню освіту, є особою з інвалідністю 2 групи (через захворювання, пов`язане з проходженням військової служби), за висновком медико-соціальної експертної комісії може працювати в спеціально створених умовах та потребує продовження лікування, офіційно працевлаштований водієм, має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_4 , має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, щирого каяття обвинуваченого, відсутності обставин, які обтяжують покарання, зважаючи на особу обвинуваченого його стан здоров`я (зокрема, те, що він є особою з інвалідністю 2 групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, потребує продовження лікування, може працювати лише в спеціально створених умовах), його матеріальний стан, те, що він офіційно працює водієм, має на утриманні малолітнього сина, раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та/або нарколога не перебуває, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини першої статті 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись статтями 368 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1