Справа № 358/583/25 Провадження № 1-кс/358/129/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суд Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000736 від 11.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним клопотанням, яке мотивує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим, а саме 01.05.2023 Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України до позбавлення волі строком 5 років 3 місяці, 20.08.2024 звільнений на підставі ухали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 22 дня, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків не зробив та знову підозрюється у вчиненні нового умисного злочину при наступних обставинах.

Так, 11.04.2025 близько 02 години 05 хвилин, ОСОБА_4 проходив повз приміщення магазину, що розташоване по вул. Загребельна, 22, с. Біївці Обухівського району Київської області, де в цей час був припаркований транспортний засіб марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , який в цей час знаходився поряд у свого знайомого ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , де відпочивав.

В цей час, 11.04.2025 близько 02 години 10 хвилин, ОСОБА_4 підійшов до вищевказаного транспортного засобу марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , та виявив, що він не зачинений на ключ.

Після чого у ОСОБА_4 , виник умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , з метою подальшого обернення його на власну користь.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою подальшого обернення його на власну користь, скориставшись відсутністю власника, який в цей час відпочивав та очевидців своєї злочинної діяльності, через незамкнені водійські дверцята автомобіля, проник в середину до транспортного засобу марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, запустив двигун автомобіля, встановивши таким чином контроль над цим транспортним засобом, тобто заволодів ним.

Після чого, 11.04.2025 близько 02 години 15 хвилин., ОСОБА_4 поїхав на вказаному автомобілі в с. Заріччя, Звенигородського району, Черкаської області, тим самим ОСОБА_4 довів свій злочинний умисел до кінця.

11.04.2025 слідчим проведено огляд місця події неподалік від господарства, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Власником транспортного засобу марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактичним користувачем транспортного засобу марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_3 .

Враховуючи те, що вилучений 11.04.2025 в ході проведення огляду транспортний засіб марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, постановою слідчого від 11.04.2025 він визнаний речовим доказом.

Таким чином, можливість розпоряджатись майном, а саме транспортний засіб марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , може призвести до його знищення та втрати, а тому з метою встановлення заборони розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та процесуальний керівник в судове засідання не з`явились, просять розглядати клопотання у їх відсутність.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (належний користувач) у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення клопотання не заперечує.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути дане клопотання за їх відсутності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК Україні, тимчасово вилученим може бути майно, речі, предмети, якщо є достатні підстави вважати, що вони - підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

З урахуванням доведеності слідчим правової підстави для арешту майна, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Проте, слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що передача на відповідальне зберігання автомобіля марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 може зашкодити кримінальному провадженню.

Суд вважає, що зазначений вище автомобіль необхідно передати на відповідальне зберігання особі, у якої було вилучено транспортний засіб, з правом користування та без права на відчуження.

Передання речового доказу - автомобіля марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 на зберігання належному користувачу відповідає вимогам КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125.

Передача речового доказу у виді транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику майна не скасовує накладеного на нього арешту та не знімає заборони його відчудження та розпорядження ним.

Зміна місця зберігання арештованого транспортного засобу з метою його збереження як матеріальної цінності, не впливає на проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження і не перешкоджає доступу дізнавача (слідчого) до речового доказу.

В період отримання на відповідальне збереження речового доказу, власник майна несе кримінальну відповідальність за його збереження.

Керуючись ст.ст.40, 98, 100, 131, 132, ч.2 ст.167, ч.2 ст.168, ст.ст.170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був вилучений 11.04.2025 в ході проведення огляду місця події неподалік від господарства, що розташоване за адресою вул. Парламентарів, 15, с. Заріччя, Звенигородського р-ну Черкаської області.

Передати автомобіль «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з правом користування та без права на відчуження.

Попередити ОСОБА_5 про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля, він може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1