Провадження № 1-кс/369/2273/25
УХВАЛА

28.07.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000299 від 26.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернувся слідчий, в якому просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мостове Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в арештному домі в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 діб. Не визначати відносно підозрюваного ОСОБА_4 розмір застави.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий посилався на те, що слідчими слідчого відділення відділення поліції № 5 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного 26.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, за підозрою ОСОБА_4 .

Підставою для внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР стало те, що 25.07.2025 до відділення поліції № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що 25.07.2025 близько 23 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , на громадянина ОСОБА_8 здійснено напад з метою заволодіння його майном, поєднаний із застосуванням насильства, в умовах воєнного стану.

Відомості за даним фактом внесені 26.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань на № 0000299 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України.

26.07.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мостове Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

Також Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента № 235/2025 від 15.04.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Так, 25.07.2025 о 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Печерська, поблизу буд. 2, через мобільний додаток «Bolt» здійснив замовлення таксі, після чого близько 21 год. 50 хв. на виклик за вказаною адресою прибув транспортний засіб «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 .

Під час поїздки у вказаному таксі ОСОБА_4 помітив на панелі приладів мобільний телефон марки «Samsung» синього кольору та в останнього виник умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном, яке належить ОСОБА_8 , поєднаного із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я останнього.

Так, 25.07.2025 о 22 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, поблизу буд. 1, реалізовуючи умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, сидячи позаду водія на лівому пасажирському сидінні в транспортному засобі «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , дістав з правого кросівка шнурок, який накинув на шию ОСОБА_8 , та почав душити до моменту поки останній не втратив свідомість, тим самим подолавши опір потерпілого.

В подальшому, ОСОБА_4 дістав непритомного ОСОБА_8 з транспортного засобу, та наніс останньому декілька ударів рукою в область голови, заподіявши своїми умисними діями тілесні ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми лобної ділянки зліва, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку та механічну асфіксію.

Після вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном, який належав ОСОБА_8 , марки «Samsung», синього кольору, який лежав на панелі приладів в транспортному засобі «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_1 , та залишив місце події, розпорядившись майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 5000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України обґрунтовано підозрюються:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Мостове Доманівського району Миколаївської області, українець, громадянин України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-Протоколом затримання ОСОБА_4 від 26.06.2025;

-Протоколом огляду місця події від 26.07.2025;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.07.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.07.2025;

-Іншими матеріалами кримінального провадження;

За таких обставин відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування щодо ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_4 , може здійснити дії передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), який за ступенем тяжкості є особливо тяжкими, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Крім того, підозрюваний на даний момент не має постійного місця проживання, роботи або навчання, у останнього відсутня наявність міцних соціальних зав`язків, таких як наявність на утриманні неповнолітніх дітей, або інших осіб за якими підозрюваний здійснює догляд, тощо, що сприятиме уникненню останнім від явки до слідчого, прокурора або суду, не з`являючись за викликами та змінивши місце проживання.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний знаючи про фактичне місце проживання свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинене із застосуванням насильства, відносно потерпілого, існує реальний ризик того що підозрюваний перебуваючи на свободі буде здійснювати вплив на учасників кримінального провадження з метою відмови від дачі показань або давати неправдиві показання.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 , у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду або незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні або намагатись переховуватись від органу досудового розслідування або суду.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179, 180, 181, 182 КПК України вони не позбавляють в повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Стверджував про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, які продовжують існувати та не зменшились, строк досудового розслідування не завершився.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 раніше судимим не був, а отже не є схильним до вчинення злочинів, має постійне місце проживання. В зв`язку з чим сторона захисту просила не обирати запобіжний захід у виді з тримання під вартою, а обмежтися домашнім арештом.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого з таких підстав.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що до клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу були долучені докази, які з достатньою достовірністю можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбачено ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, а отже про обґрунтованість підозри.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може переховуватися з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, в якому підозрюється, у разі, якщо суд дійде висновку про винуватість останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування. Своєю чергою судом не встановлено наявність стійких соціальних зв`язків у підозрюваного, які б змогли запобігти ризику переховування від досудового розслідування та суду. Також судом не встановлено наявність постійного місця проживання підозрюваного.

Про наявність ризику того, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, свідчить те, що на даний час з такими особами проведені не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, вказані особи не були допитані судом безпосередньо, тож, з урахуванням обставин вчинення злочину, підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення поєднаного з насиллям, яке не було спровоковано потерпілим, та після подолання опору потерпілого підозрюваний продовжував наносити йому тілесні ушкодження, що може свідчити про його стійку схильність до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Оцінюючи можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку про те, що, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, саме обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, є недостатнім для їх запобігання, зважаючи на ступень встановлених ризиків та наявних доказів, що характеризують підозрюваного у цій справі.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що, зважаючи на крайню ступінь втручання в право підозрюваного на свободу та особисту недоторканість, відповідатиме інтересам суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, суд не визначає розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000299 від 26.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів в межах строку досудового розслідування, починаючи з моменту фактичного затримання 26 липня 2025 року о 02 год 35 хв, - до 23 вересня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 29 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1