Справа № 137/66/25
Провадження №11-кп/801/500/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 18.02.2025 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896 від 14.10.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, просив вирок Літинського районного суду Вінницької області від 18.02.2025 у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 369 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з резолютивної частини вироку місцевого суду вказівку на те, що на підставі ст. 100 КПК України речові докази, а саме грошові кошти в сумі 100 доларів США, передаються у дохід держави.

Доповнити вирок вказівкою, що грошові кошти в сумі 100 доларів США на підставі ст.

ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскуються в дохід держави.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вироком Літинського районного суду Вінницької області від 18.02.2025 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2024 скасовано.

Речові докази - купюра 100 доларів США з серійним номером РК 39370768 Н передано в дохід держави.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 , маючи мету уникнути відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП, 14.10.2024, приблизно о 00 годині 21 хвилині, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля марки «Renault» моделі «Duster» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля АЗС «Avantage» по вул.. Центральній в с. Селище Літинської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, надав неправомірну вигоду службовій особі інспектору з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області екіпажу «ЛІС-51» старшому лейтенанту поліції ОСОБА_11 у сумі 100 (сто) доларів США, за не притягнення його до адміністративної відповідальності за наступних підстав.

Так, інспектором з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області екіпажу «ЛІС-51» старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 та поліцейським з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшим сержантом ОСОБА_13 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами та посади яких згідно з п.3 ч.2 ст. 6 ЗУ «Про державну службу» відносяться до посад категорії «В», здійснювалося патрулювання Літинської територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

В ході здійснення патрулювання, 14.10.2024 приблизно о 00 год. 04 хв. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , біля АЗС «Avantage» по вул. Центральній в с. Селище Літинської територіальної громади Вінницького району Вінницької області було зупинено мотоцикл марки «МТ-10» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який допустив порушення ч.5 ст. 121 КУпАП, а саме порушення порядку користування мотошоломами. Окрім того, під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_7 , останнього було запідозрено у вживанні алкогольних напоїв, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в спеціалізованому закладі, на що він відмовився. Окрім того, на вимогу працівників поліції щодо надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_7 повідомив, що вони відсутні, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

У подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік службового автомобіля марки Renault» моделі «Duster» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля АЗС «Avantage» по вул. Центральній в с. Селище Літинської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, де також перебував старший лейтенант поліції ОСОБА_14 і в момент, коли колегою ОСОБА_13 , складались матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, не звертаючи уваги на неодноразові попередження працівників поліції про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, надав інспектору з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 100 (сто) доларів США, що еквівалентно 4181,91 грн., поклавши їх на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля, з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 121, ч.1 ст.126, ч.5 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 Літинський районний суд Вінницької області неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ч.1 ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, що є підставою для зміни вироку судом апеляційної інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 413 КПК України, оскільки вказане не погіршує становище обвинуваченого, що узгоджується з постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.09.2024 року у справі 183/4229/23.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив задоволити, захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, кваліфікація дій в апеляційному порядку прокурором не оспорюються.

Згідно п. 4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

В пункті 2 ч.4 ст. 374 КПК України вказано, що у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого обов`язково зазначається рішення щодо спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які зокрема передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, а згідно п.1 ч.2 цієї норми закону спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (п.4 ч.1 ст.96-2 КК).

Літинський районний суд Вінницької області у вироку вказав, що доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України та в резолютивній частині вироку зазначив, що речовий доказ 100 доларів США передається у дохід держави.

Згідно обвинувачення, визнаного судом доведеним, грошові кошти у сумі 100 доларів США використані ОСОБА_7 для схиляння інспектора з реагування патрульної поліції до вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 16.09.2024 року суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо речових доказів 100 доларів США мав керуватися ст. 96-1, ст.96-2 КК України.

Враховуючи викладене, з резолютивної частини вироку суду слід виключити вказівку про те, що на підставі ст. 100 КПК України речові докази, а саме грошові кошти в сумі 100 доларів США, передаються у дохід держави.

Рішення суду першої інстанції, з огляду на вимоги ст. 413 КПК України підлягає зміні у зв`язку з незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, а саме положень ст.ст.96-1, ст.96-2 КК України в частині вирішення питання долі речових доказів.

На підставі ст.96-1, ст. 96-2 КК України грошові кошти в сумі 100 доларів США підлягають конфіскації на користь держави, оскільки були знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, вирок Літинського районного суду Вінницької області від 18.02.2025 у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 369 КК України в частині вирішення питання речового доказу слід змінити

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

постановив :

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 18.02.2025 у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 369 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з резолютивної частини вироку місцевого суду вказівку на те, що на підставі ст. 100 КПК України речові докази, а саме грошові кошти в сумі 100 доларів США, передаються у дохід держави.

Доповнити вирок вказівкою, що грошові кошти в сумі 100 доларів США на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскуються в дохід держави.

В решті вирок суду залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4