УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 288/1157/20

провадження № 51-1552ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 червня 2023 року, ухвали Житомирського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року та постанови Касаційного кримінального суду від

11 вересня 2024 року,

встановив:

Вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 червня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14 лютого 2024 рокувирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 червня 2023 року залишено без змін.

Постановою Касаційного кримінального суду від 11 вересня 2024 року вищезазначені судові рішення стосовно ОСОБА_4 залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з заявою з додатком про перегляд вищезазначених судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами.

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 березня 2025 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та надано строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Так, у зазначеній ухвалі колегія суддів звертала увагу засудженого на те, що йому необхідно врахувати, що неповнота судового розгляду і незгода з кваліфікацією його дій, на що він вказує у своїй заяві, не є відповідно до

ст. 459 КПК нововиявленими обставинами та ці обставини не можуть бути підставою для відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Крім того, засудженому необхідно було вказати на конкретні обставини, що в розумінні кримінального процесуального закону є нововиявленими для перегляду судового рішення саме Верховним Судом, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції. При цьому, колегія суддів зауважила, що відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

У межах цього строку, на виконання зазначеної ухвали Верховного Суду від 03 березня 2025 року ОСОБА_4 подав заяву в новій редакції з доповненням, проте недоліків, зазначених в ухвалі Суду повністю не усунув, а зміст нової заяви засудженого по суті аналогічний попередній заяві й не містить нововиявлених обставин в розумінні КПК, натомість засуджений знову наводить мотиви своєї незгоди з постановленими стосовно нього вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 червня 2023 року, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року, попри те, що Судом було наголошено на тому, що зазначені судові рішення не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Таким чином, у наданий строк засуджений ОСОБА_4 недоліки заяви не усунув, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК його заяву слід повернути.

Керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 червня 2023 року, ухвали Житомирського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року та постанови Касаційного кримінального суду від 11 вересня 2024 року, повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3