Справа № 175/76/24
Провадження № 1-кп/175/9/24
04 червня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно),
29.11.2023 о 16.29 годині ОСОБА_4 знаходився біля будинку №8 по проспекту Миру в м. Краматорську, де на фасаді будинку № 8 на висоті близько трьох метрів побачив відеокамеру торгівельної марки «TYTO» моделі IPC 5D28-K1S-30 (AI-M) в корпусі білого кольору. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Інтернет Схід Груп», в умовах воєнного стану.
В цей же день о 16.31 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно таємно з корисливих мотивів в період воєнного стану, усвідомлюючи протиправність і соціально-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, заліз по металевій віконній решітці на фасад будинку та викрав відеокамеру торгівельної марки «TYTO» моделі IPC 5D28-K1S-30 (AI-M) в корпусі білого кольору належну ТОВ «Інтернет Схід Груп» вартістю 2100 гривень 53 копійки.
Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 ТОВ «Інтернет Схід Груп» було завдано матеріальний збиток на суму 2100 гривень 53 копійки.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненої в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України
В судовому засіданні прокурор заявив клопотанням про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за вчинене ним діяння.
Обґрунтовуючи заявлене клопотання прокурор посилається на Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким викладено ст. 51 КУпАП в новій редакції, ч.1 та 2 якої визначає момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 та 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У зв`язку з викладеним прокурор просив закрити кримінальне провадження, оскільки матеріальні збитки, завдані обвинуваченим, не перевищують 2 неоподатковуваних мінімумів, а тому його дії підпадають декриміналізації.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у зв`язку з декриміналізацією, підлягає до задоволення оскільки набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».
Так, відповідно до обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке вчинене ним у листопаді 2023 року.
Сума 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на 01.01 2023 року становила 2684,00 грн.
Тобто, діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ, перестало бути кримінально караним і підлягає декриміналізації із звільненням ОСОБА_4 від кримінального покарання.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діянь визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Аналогічні вимоги обов`язковості ретроактивного застосування кримінального закону, який скасовує караність діяння, містяться у статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) яка є частиною національного законодавства України та в практиці Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд).
Так, у рішенні у справі Scoppola v. Italy (№ 2) (2009) Європейський суд поклав в основу правової позиції щодо тлумачення частини першої статті 7 Конвенції те, що в європейському та міжнародному масштабі склався консенсус стосовно обов`язковості ретроактивного застосування кримінального закону, який скасовує караність діяння.
На підтвердження вказаного висновку Європейський суд посилався на частину 1 статті 49 Хартії основних прав Європейського Союзу 2000 року (далі - Хартія), яка містить імперативну вимогу щодо зворотної дії в часі закону, який передбачає більш м`яке покарання, а також - на тлумачення цього положення Судом Європейського Союзу в рішенні у справі Silvio Berluskoni and Others (2005), де зазначено, що в цій справі до заявників не був застосований не просто закон, який пом`якшує покарання, а закон, що насправді скасовував караність діяння.
Таким чином, Європейський суд визначив, що попри свій буквальний зміст частина перша статті 49 Хартії передбачає й обов`язковість зворотного застосування закону, який скасовує злочинність діяння. Висновок Європейського суду у справі Scoppola v. Italy (№ 2) (2009) про те, що частина перша статті 7 Конвенції включає також і позитивну гарантію ретроактивного застосування до особи закону, що скасовує злочинність діяння, зобов`язує застосовувати практику Європейського суду, якою забезпечується дотримання принципу верховенства права і законності, згідно зі статтями 8, 9 КПК України.
Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинності закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Відповідно до обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна в умовах воєнного стану, вартість якого не перевищила суми 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яка на 01.01.2023 року становила 2684,00 грн.
Тому діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ, перестало бути кримінально караним, а кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з його декриміналізацією.
Положення Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким викладено ст. 51 КУпАП в новій редакції, ч.1 та 2 якої визначає момент вчинення правопорушення, не перевищує 0,5 та 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян підлягають застосуванню відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки у відповідності до ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України цей закон має зворотну дію у часі, скасовує караність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
На підставі викладеного, суд вважає за можливе закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Верховний Суд зазначив, що закриття провадження у зв`язку з декриміналізацією статті кримінального закону, за якою обвинувачувалась особа, є реабілітуючою обставиною, а тому процесуальні витрати мають бути віднесені на рахунок держави.
На підставі викладеного, ч.4 ст. 185 КК України, керуючись п.4-1 ч. 1 ст. 284, 371, 372 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження по обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1514,56 грн віднести на рахунок держави.
Копію ухвали направити до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо її буде скасовано

Суддя ОСОБА_1