Справа № 159/6142/25
Провадження № 1-кп/159/557/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 вересня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції).,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 03.06.2025 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вилга Прионежського району Карельської АР РФ, громадянина України, українця, військовослужбовця, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

01 вересня 2025 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту продовжений ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.08.2025 на строк до 07.09.2025 включно.

Прокурор зазначає, що у зв`язку із закінченням 07.09.2025 терміну дії ухвали Луцького міськрайонного суду щодо строку цілодобового домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 та при наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, є доцільним продовжити термін такого домашнього арешту.

Прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризику ухилення від з`явлення до суду, незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

В судовому засідання прокурор клопотання підтримав із зазначених підстав.

Обвинувачений заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, повідомив, що бажає повернутися на службу.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд встановив таке.

Як передбачено ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення..

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Одним із видів запобіжних заходів є домашній арешт (ст. 181 КПК України), який полягає в забороні особі залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив, що слідчий суддя обираючи та продовжуючи ОСОБА_4 запобіжний захід, дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На стадії судового розгляду суд не надає оцінки наявності обґрунтованої підозри, оскільки ОСОБА_4 перебуває у статусі обвинуваченого.

Вирішуючи питанні про доцільність продовження строку цілодобового домашнього арешту, суд оцінює у сукупності тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого.

Зокрема суд враховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проходить військову службу у Державній прикордонній службі, має постійне місце проживання.

Також враховується розмір покарання за кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_4 - до 10 років позбавлення волі.

Суд враховує, що в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

На підставі викладеного, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та розмір покарання за нього, суд вважає, що продовжує існувати ризик переховування від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На переконання суду прокурор не довів, що обвинувачений зможе спотворити докази у кримінальному провадженні, адже всі докази уже зібрані і справа знаходиться на стадії судового розгляду.

Також прокурор не довів можливості незаконного впливу обвинуваченим на свідків, оскільки що свідок, якому, за твердженням прокурора, був реалізований наркотичний засіб, є легендованою особою.

Обвинувачений судимостей немає, отже, ризик існування вчинення нових кримінальних правопорушень прокурором не доведено.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки вказаний запобіжний захід за своєю суттю не забезпечить постійного контролю за поведінкою обвинуваченого. Особи, яка заслуговує довіру і яка могла б поручитися за виконання обов`язків обвинуваченим, відповідно до ст. 194 КПК України, суд не встановив, про наявність коштів на заставу, обвинувачений суду не повідомив.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для досягнення мети передбаченої у ст. 177 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід за своєю суттю може забезпечити постійний контроль за поведінкою обвинуваченого, та запобігти настанню ризиків передбачених пп. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене вище, те, що встановлені при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України продовжують існувати і не зменшилися, беручи до уваги тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-183, 314-316, 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із встановленням заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримати медичну допомогу (за наявності підтверджуючих документів) або слідувати в укриття під час повітряної тривоги, на строк два місяці - до 05 листопада 2025 року включно.

На час дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою суду, прокурора;

2) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у кримінальному провадженні;

3) здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт для виїзду за кордон та інші документи які дають право виїзду за кордон;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що порушення покладених на нього судом обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтись в житло, під арештом в якому підозрюваний перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання начальнику Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області.

Контроль за виконанням обвинуваченим запобіжного заходу покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) та підлягає до негайного виконання.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

СуддяОСОБА_1