ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/413/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000431 від 21.01.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Секілець Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за участі:

прокурори ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпіла ОСОБА_11 ,

представник потерпілої ОСОБА_12 ,

захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачений ОСОБА_8 ,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі, та яке суд визнає доведеним

ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , біля ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », маючи злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, заздалегідь взяв із собою предмет, зовні схожий на пістолет, та одяг, що закривав обличчя, 20.01.2019, приблизно о 21 год. 00 хв., зайшов до приміщення ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за вказаною адресою.

Перебуваючи на другому поверсі зазначеного торгового центру, ОСОБА_8 , побачивши, що двері до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відчинені, реалізовуючи свій злочинний умисел, зайшов до приміщення магазину, у якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_11 . У цей момент, тримаючи в руках предмет, схожий на пістолет, ОСОБА_8 спрямував його у бік продавця-консультанта ОСОБА_15 , який сприйняв це як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю. Після цього ОСОБА_8 наказав ОСОБА_15 дістати грошові кошти з каси та передати йому. Виконуючи цю вимогу, ОСОБА_15 , не чинячи опору, дістав з каси грошові кошти в сумі 23 100 грн і передав їх нападнику.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_8 залишив місце вчинення злочину, чим заподіяв матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_11 на загальну суму 23 100 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

За такого формулювання ОСОБА_8 було висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

ІІ. Позиції учасників судового провадження

Під час судового розгляду, реалізуючи принцип змагальності, сторони висловили власні правові позиції, виклали свої версії подій та надали оцінку встановленим у справі обставинам.

У судових дебатах прокурор ОСОБА_9 наполягав на визнанні обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та просив призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_13 у судових дебатах наголошував на невинуватості його підзахисного та просив виправдати у зв`язку із недоведеністю, що ним вчинене кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні заперечив, стверджуючи, що у його діях відсутні дії щодо інкримінованого йому розбійного нападу.

ІІІ. Правова кваліфікація дій обвинуваченого

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд має вирішити, зокрема, чи містить діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи є підстава для притягнення особи до кримінальної відповідальності згідно з положеннями ст. 2 КК України.

Юридична оцінка інкримінованого діяння є обов`язком суду, який у цій частині не тільки перевіряє правильність кваліфікації дій стороною обвинувачення, а й констатує, з огляду на таку оцінку, наявність підстав для визнання особи винуватою у вчиненні інкримінованого злочину.

Суд звертає увагу на те, що кваліфікація кримінального правопорушення - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченому КК України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю та змістом кваліфікація кримінальних правопорушень завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин:

1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності;

2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення.

З об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного, зокрема, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу. При цьому форма висловлення погрози не обмежується конкретними словами про можливе застосування насильства, вона має місце і тоді, коли винна особа, зокрема, своїми жестами, демонстрацією зброї або інших предметів, які потерпілий об`єктивно може розцінити як такі, що при їх застосуванні його здоров`ю чи життю загрожуватиме небезпека, бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, то ця погроза буде реалізована, а в потерпілого дійсно таке враження склалося (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 706/882/19).

Розбій вважається закінченим злочином з моменту нападу, поєднаного із застосуванням або погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, заволодів майном злочинець чи ні.

Із суб`єктивної сторони розбій характеризується прямим умислом та корисливим мотивом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього злочину є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 лютого 2025 року у справі № 121/4838/13-к).

Питання, які стоять перед судом

1) Чи мало місце 20 січня 2019 року заволодіння чужим майном у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »?

2) Чи супроводжувалося це заволодіння погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, шляхом використання предмета, схожого на пістолет?

3) Чи доводять наявні у справі докази, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння грошовими коштами, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 187 КК України?

ІV. Виклад показань учасників кримінального провадження

Про структуру викладення подій

Викладаючи показання осіб, допитаних у судовому засіданні, суд послідовно наводить зміст свідчень свідків, потерпілої та обвинуваченого, з урахуванням їх значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Першочергово судом викладено показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , як безпосередніх свідків подій, що мають вирішальне значення для встановлення фактичних обставин справи, далі показання інших свідків та потерпілої, насамкінець, обвинуваченого ОСОБА_8 .

Показання свідка ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_15 , працюючи продавцем-консультантом у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », повідомив, що події мали місце в його останній робочий день. За його словами, у другій половині дня до нього звернувся знайомий ОСОБА_17 , який працював у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 », та передав прохання ОСОБА_18 зв`язатися з ним. Після цього, ОСОБА_8 особисто вийшов на зв`язок та висловив бажання зустрітись.

При зустрічі ОСОБА_8 запропонував йому «зробити справу», а саме: здійснити напад на касу магазину.

Свідок вказав, що відповів відмовою, вважаючи це жартом. Зі слів свідка, подібну пропозицію ОСОБА_8 робив і працівниці сусіднього магазину ОСОБА_19 , яка також відмовилась.

Далі свідок вказав, що приблизно о 18:00 того ж дня ОСОБА_8 знову вийшов на зв`язок із ним та наполягав на необхідності здійснення розбійного нападу, заявляючи, що йому терміново потрібні гроші і що за такий вчинок «нічого не буде». Він вдруге відмовився, після чого повернувся до виконання службових обов`язків.

Як повідомив свідок, приблизно о 21:00, коли магазин вже готувався до закриття, він перебував за прилавком разом із колегою ОСОБА_20 . До приміщення зайшов невідомий чоловік у шапці та бафі, який закривав обличчя, залишаючи відкритими лише очі. Зайшовши, той оглянув верхній одяг і, наблизившись до каси, направив на свідка предмет, схожий на пістолет, і сказав: «Давай бабки». Перебуваючи у стані шоку та страху за життя, свідок виконав наказ, поклавши до пакета приблизно 20 тисяч гривень, після чого нападник втік.

Під час допиту свідок підтвердив, що передачу грошей здійснив, оскільки сприймав ситуацію як реальну загрозу життю та здоров`ю. Він також підтвердив, що бачив у руках нападника предмет, ззовні схожий на пістолет чорного кольору.

Свідок зазначив, що у момент вчинення нападу у магазині не було інших відвідувачів, охоронці знаходились на іншому поверсі, а камери відеоспостереження виявились непрацюючими. Після нападу вони разом із ОСОБА_16 пішли шукати охорону, згодом прибула поліція.

Свідок також пояснив, що згодом, коли побачив у відділку ОСОБА_8 , упізнав у ньому особу, яка здійснила напад. Хоча спочатку він не міг уявити, що ОСОБА_8 здатен на такий вчинок, згодом не мав сумнівів у його впізнанні. ОСОБА_15 уточнив, що в момент нападу каса була заповнена з інкасацією не встигли, оскільки директор мав забрати кошти пізніше.

Показання свідка ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_16 повідомив, що особисто знав ОСОБА_15 , який працював у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », і періодично навідувався до нього. За словами свідка, у день події він зайшов до магазину наприкінці робочого дня. Під час перебування у торговому залі до приміщення зайшов невідомий чоловік у капюшоні та шарфі, який частково прикривав обличчя.

За спостереженням ОСОБА_16 , незнайомець деякий час вибирав одяг, після чого підійшов до каси, дістав предмет, схожий на пістолет, і висловив вимогу, зміст якої свідок запам`ятав як «давай гроші». Коли ОСОБА_16 встав із дивану, нападник - у подальшому навів на нього зброю, змусивши його знову сісти. Між нападником і ОСОБА_15 відбувся короткий діалог, після чого останній, перебуваючи у стані паніки, відкрив касу, поклав готівку до пакета та передав її нападнику.

Після того, як ОСОБА_8 залишив приміщення, свідок одразу спустився на перший поверх у пошуках охорони, оскільки на другому поверсі охоронців зазвичай не було. Згодом до магазину прибули охоронці, а потім і працівники поліції.

На запитання прокурора ОСОБА_16 підтвердив, що подія сталась саме в день, коли ОСОБА_15 мав завершити роботу. У момент нападу, крім них, у магазині більше нікого не було. ОСОБА_16 також підтвердив, що ОСОБА_15 знаходився за касою, а невідомий вів себе зухвало, демонстративно витягнувши предмет, схожий на пістолет.

На запитання захисника свідок повідомив, що в магазині справді працював ще один продавець, ім`я якого йому не відоме, однак у момент вчинення нападу його у приміщенні не було. Також ОСОБА_16 пояснив, що не пригадує, чи викликав охорону особисто ОСОБА_15 , однак підтвердив, що першим побіг шукати охоронців сам, керуючись інстинктом самозбереження. Він також пояснив, що через шоковий стан не зміг вчинити опору або покликати на допомогу гучно, особливо з огляду на відсутність охорони поруч.

Показання свідка ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_21 повідомила, що була особисто знайома з обвинуваченим ОСОБА_8 , вони мали спільну компанію. Також вона знала ОСОБА_15 через спільних знайомих, під час події вони мали дружнє спілкування, а станом на момент допиту перебувала з ним у стосунках.

Вона вказала, що у 2019 році працювала у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованому навпроти магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У день події, незадовго до закриття, вона спілкувалася з ОСОБА_15 під час перекуру. Останній розповів їй, що до нього звертався ОСОБА_8 з дивною пропозицією нібито «обнести магазин». Вони обидва сприйняли це як жарт і посміялись, після чого розійшлись. Свідок зазначила, що ОСОБА_8 у той день не бачила.

У момент самого нападу ОСОБА_21 перебувала на своєму робочому місці і займалась підрахунком готівки, подію безпосередньо не бачила. Про факт нападу дізналася одразу після нього, проте на той момент жоден із знайомих не пов`язував цю подію із ОСОБА_8 , а лише згодом, коли почали переглядати відео та аналізувати поведінку нападника, постало припущення, що саме ОСОБА_8 міг бути причетним. Так, впізнання стало можливим за походкою і статурою особи, що потрапила в об`єктив камери.

На запитання захисника свідок не змогла достеменно пригадати, чи пропонував особисто їй ОСОБА_8 скоєння нападу.

Уточнення процесуального статусу учасників провадження

Потерпілою у цьому кримінальному провадженні визнано фізичну особу підприємця ОСОБА_11 , якій належить магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », та в якому було вчинено розбійний напад.

Під час досудового розслідування інтереси потерпілої представляв ОСОБА_12 , який мав відповідні повноваження та був допитаний в якості представника.

Проте під час судового розгляду з`ясувалося, що строк дії зазначених повноважень сплив, у зв`язку з чим ОСОБА_11 брала участь у провадженні особисто та була допитана у процесуальному статусі потерпілої. Водночас ОСОБА_12 був допитаний у судовому засіданні як свідок з метою з`ясування обставин, відомих йому як особі, яка фактично брала участь в управлінні зазначеним магазином.

Показання свідка ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що у 2019 році допомагав ОСОБА_11 як власниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у веденні господарської діяльності, зокрема, виконував окремі адміністративно-організаційні функції, оскільки остання на той момент перебувала в іншому місті. У день події безпосередньо в магазині він не перебував і приїжджав туди лише за потреби.

Свідок дізнався про злочин від одного з працівників магазину, який повідомив телефоном, що магазин було пограбовано, та порадив викликати поліцію. Згодом були проведені відповідні слідчі дії. ОСОБА_12 зазначив, що наступного дня отримав дзвінок від працівників поліції, які повідомили йому, що до злочину може бути причетний один із працівників магазину. За словами працівників поліції, також існувала інформація, що кошти могли бути поділені безпосередньо під час передачі.

Свідок згадав, що у той день в магазині працювали двоє осіб, один із яких ОСОБА_22 (імовірно, свідок ОСОБА_15 ), а ім`я другого не пригадав. Через два дні після події до нього звернувся інший працівник магазину і повідомив, що ініціатором нападу був його колега ОСОБА_23 , який нібито мав намір реалізувати задум у момент, коли інший продавець виходитиме на перекур.

З приводу технічного стану системи відеоспостереження, свідок пояснив, що камери у магазині працювали, однак, за словами працівників, обладнання не функціонувало близько тижня до події через те, що особа, відповідальна за ремонт, не встигла усунути несправності.

Щодо інкасації коштів свідок пояснив, що готівка зберігалася у касі всередині столу, а вилучення коштів здійснювалося нерегулярно, залежно від накопичення. Як правило, зняття відбувалося після накопичення суми понад 50 000 грн. Він підтвердив, що інкасацію міг проводити як самостійно, так і за допомогою інкасаторів. Точної суми, яка перебувала в касі на момент нападу, ОСОБА_12 назвати не зміг.

На запитання захисника свідок не зміг пригадати, хто саме проводив його допит під час досудового розслідування. Також не зміг точно вказати, хто саме з працівників нібито «зізнавався» у причетності до злочину.

Показання потерпілої ОСОБА_11 .

Потерпіла ОСОБА_11 повідомила, що була зареєстрованим фізичною особою підприємцем, на яку оформлено право власності на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташований у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Під час вчинення нападу вона безпосередньо в магазині не перебувала, оскільки мала представника ОСОБА_24 , який фактично здійснював керівництво торговельною точкою та був обізнаний з усіма обставинами.

ОСОБА_11 зазначила, що знає лише про факт викрадення грошових коштів із каси магазину, проте точної суми викраденого майна назвати не змогла. Також вона не пам`ятала адресу розташування магазину, прізвища продавців або інші організаційні деталі, оскільки ними займався її представник.

Свідчила, що її допитували ще у 2019 році, і припустила, що на той момент могла надати більш конкретну інформацію, однак наразі через особисті обставини (смерть чоловіка) у неї погіршилася пам`ять, і вона не здатна чітко пригадати усі деталі.

У кінці допиту вона уточнила, що в магазині працювали двоє працівників, один із яких, за твердженням її представника, міг бути причетним до інциденту, однак імен працівників не пригадала, у тому числі і прізвище обвинуваченого ОСОБА_8 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та не погодився з правовою кваліфікацією дій за ч. 1 ст. 187 КК України, вважаючи, що в його діях відсутній склад розбою.

У ході судового розгляду він визнав, що у день події зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та забрав грошові кошти, однак наполягав на тому, що зробив це без погроз чи застосування предмета, схожого на зброю.

За його словами, він просто отримав пакет із грошима, який, нібито за домовленістю з ОСОБА_15 , мав бути переданий йому без будь-якого фізичного чи психологічного тиску на продавців.

ОСОБА_8 пояснив, що ідея заволодіти коштами належала саме ОСОБА_15 , якого він охарактеризував як «автора авантюри», невдоволеного своєю заробітною платнею, який, за словами обвинуваченого, мав намір «покарати роботодавців». За твердженням ОСОБА_8 , саме ОСОБА_15 переконав його просто зайти в магазин та забрати підготовлений пакет з грошима, зазначивши, що камери відеоспостереження будуть вимкнені, охорони не буде, а один з працівників спеціально вийде «на перекур».

ОСОБА_8 стверджував, що не мав при собі жодного предмета, схожого на зброю, і заперечив факт пред`явлення будь-якої погрози. Розповів, що коли отримав SMS-повідомлення з текстом «давай заходь», то за 20 хвилин прийшов до магазину, забрав пакет із грошима, не обмінявшись жодним словом із ОСОБА_15 , та залишив торговий центр. Вказав, що пізніше він сам зателефонував ОСОБА_15 , повідомив, що гроші у нього, і передав останньому частину коштів у сумі 15 000 гривень.

Щодо викладених під час досудового слідства свідчень про наявність при ньому пістолета, ОСОБА_8 пояснив, що зробив ці заяви під тиском працівників правоохоронних органів, не пам`ятає, хто саме на нього тиснув, однак зазначив, що йому «так сказали підписати». За його словами, йому обіцяли «п`ять на три» та повідомили, що «друг його здав».

На уточнююче запитання прокурора, чому не звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою про тиск, відповіді не надав.

Обвинувачений підтвердив факт передачі грошей ОСОБА_15 та заявив, що мав із ним домовленість про розподіл коштів. Зазначив також, що телефонував з номеру, який, за деякими слідчими матеріалами, належав свідку ОСОБА_25 , та на це він відповів: «бо так треба було». При цьому не зміг пояснити розбіжності з даними щодо ремонту телефону чи зміни номерів.

ОСОБА_8 заперечив факт того, що маскував обличчя або мав при собі будь-який предмет, схожий на зброю, водночас відзначив, що після події отримав дзвінок від поліції з інформацією про те, що його шукають, і того ж дня самостійно з`явився до відділу поліції.

На запитання прокурора, чому не повідомив правоохоронців про нібито втягнення його в злочинну схему, обвинувачений відповіді не надав.

Також не надав чітких відповідей на питання про дату, точний час та використаний номер телефону іншої людини, а не свого.

Поведінку працівників поліції охарактеризував як «репресивну», заявивши, що під час слідства йому не роз`яснили права, не дали можливості запросити захисника, і здійснювали психологічний тиск.

На запитання захисника ОСОБА_8 повідомив, що у момент його виходу з магазину ніхто не кликав про допомогу, криків не чув, обстановка була спокійна, що, на його думку, також свідчить про відсутність ознак нападу. Він також зазначив, що свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_16 є особами, близькими до ОСОБА_15 , і тому не є об`єктивними у своїх свідченнях.

Загалом, у підсумку обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив фактичні обставини перебування в магазині, отримання грошових коштів і ймовірно передачі частини суми іншій особі, однак послідовно заперечував факт погроз та наявність у нього будь-якої зброї, наполягаючи, що у справі має місце не розбій, а шахрайство.

V. Документи, що надані стороною обвинувачення

Документи щодо фіксації обставин злочину, правового статусу потерпілої та встановлення розміру збитків

1) Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20.01.2019, поданої ОСОБА_12 - представником ФОП ОСОБА_11 , містить початкові відомості про злочин, зокрема, повідомлено, що приблизно о 21:00 години невідомий чоловік зайшов у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », погрожуючи предметом, схожим на пістолет, і заволодів грошовими коштами у сумі 20 000 гривень (т. 1, арк.к.п. 223).

2) На підставі вказаного повідомлення 21.01.2019 внесено відомості до ЄРДР за № 0000431 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. У документі вказано, що 20.01.2019, приблизно о 21:00, у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_4 , невстановлена особа, погрожуючи предметом, схожим на пістолет, незаконно заволоділа грошовими коштами у сумі 23 100 грн у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », чим завдала матеріальної шкоди ФОП « ОСОБА_11 ». У ЄРДР також містяться дані щодо пов`язаних проваджень за ст. 185 ч. 2, ст. 383 ч. 2, які були об`єднані з основним провадженням відповідно до постанови прокурора (т. 1, арк.к.п. 211-212).

3) Протокол огляду місця події від 20.01.2019, складений слідчим за участі понятих, містить опис внутрішнього розташування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_4 , у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » , зазначення касової зони, де відбулося викрадення коштів. Також зафіксовано, що на момент огляду камери відеоспостереження в магазині не функціонували. Складено схему приміщення (т. 1, арк.к.п. 224-227).

4) У матеріалах провадження наявна нотаріальна довіреність від 30 січня 2019 року, видана ОСОБА_11 , зареєстрованою як фізична особа-підприємець, на ім`я ОСОБА_12 строком на три роки. Вказаною довіреністю ОСОБА_12 уповноважувався представляти інтереси довірительки в органах державної влади, місцевого самоврядування, зокрема в судах та правоохоронних органах, у всіх питаннях, що стосуються ведення господарської діяльності. Довіреність посвідчена нотаріусом і передбачає повноваження, у тому числі щодо складання, подання та отримання документів, ведення справ у суді як фізичної особи-підприємця. До довіреності долучено копії паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_12 (т. 1, арк.к.п. 229-231).

5) У матеріалах справи також наявні документи, що підтверджують реєстрацію ОСОБА_11 як фізичної особи-підприємця, зокрема:

Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка підтверджує реєстрацію ОСОБА_11 як ФОП 10.04.2017 року за місцем проживання: АДРЕСА_3 . Дані про взяття на облік у податкових органах із зазначенням основного виду діяльності - роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах (КВЕД 47.71).

Витяг з реєстру платників єдиного податку, який свідчить про перебування ОСОБА_11 на спрощеній системі оподаткування з 01.05.2017 року (група 2) (т. 1, арк.к.п. 232-233).

6) Також у матеріалах провадження міститься акт інвентаризації в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 21.01.2019, складений ОСОБА_12 як головою інвентаризаційної комісії за участю працівників ОСОБА_26 та ОСОБА_15 . В акті зазначено залишок грошових коштів у касі на суму 23 250 грн та недостачу на 23 100 грн, що зафіксовано після події (т. 1, арк.к.п. 234).

Документи щодо відеофіксації руху обвинуваченого та обставин розбійного нападу

1) Протокол огляду відеозапису з Instagram-групи « ІНФОРМАЦІЯ_7 », проведений 14.03.2019 за участю ОСОБА_8 , згідно з яким зафіксовано вихід особи чоловічої статі з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із білим пакетом у руках. У протоколі вказано, що при перегляді відео обвинувачений ОСОБА_27 впізнав себе на відео, підтвердивши, що саме він вийшов з магазину, йшов спокійним кроком і не тікав (т. 1, арк.к.п. 244-245).

2) Протокол огляду відеозапису із камер спостереження у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 15.03.2019 з приводу подій, які мали місце 20 січня 2019 року.

В контексті наведеного протоколу доречно звернути увагу на те, що на початку судового розгляду у 2022 році, обвинувачений ОСОБА_8 разом із своїм тодішнім захисником ОСОБА_14 під час дослідження доказів висловлювали заперечення щодо того, що саме ОСОБА_8 зображений на відеозаписах з камер спостереження ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Проте в ході судового розгляду у 2025 році, зокрема під час безпосереднього допиту в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 змінив свою позицію та визнав, що саме він зображений на вказаних відеозаписах.

З огляду на це, у суду відсутні підстави здійснювати додаткову ідентифікацію за зовнішніми ознаками, як наслідок суд сприймає зазначені відеозаписи як такі, що відображають дії обвинуваченого ОСОБА_8 у період, безпосередньо пов`язаний із подією, яка стала предметом судового розгляду.

Варто зазначити, що наведені нижче часові позначки відповідають даним відеофайлів (даті та часу з камер спостереження), а не тривалості самого запису.

З приводу руху ОСОБА_8

20.01.2019, о 20 год 59 хв, 06-12 с (відеофайл ch07_5856.mp4): ОСОБА_8 в капюшоні підходить з лівого заднього боку до ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

20 год 59 хв, 20-33 с (ch03_5919.mp4): піднімається по пандусу до входу у ТРЦ.

20 год 59 хв, 40-47 с (ch03_5939.mp4): проходить через вхідні двері до ТРЦ.

20 год 59 хв, 49-54 с (ch03_5942.mp4): прямує до ескалатора аби піднятись на другий поверх;

20 год 59 хв, 58 с - 21 год 01 хв 35 с (ch11_5955.mp4): ОСОБА_8 заходить до магазину одягу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і перебуває там приблизно півтори хвилини. О 21 год 01 хв 36 с виходить із магазину із пакетом.

21 год 02 хв, 17-28 с (ch03_0214.mp4): прямує до ескалатора, аби спуститися на перший поверх.

21 год 02 хв, 29-35 с (ch03_0222.mp4): спускається ескалатором.

21 год 02 хв, 38-48 с (ch03_0233.mp4): прямує до виходу з ТРЦ.

21 год 03 хв, 08-14 с (ch03_0303.mp4): ОСОБА_8 з пакетом у руках спускається по пандусу біля виходу з ТРЦ, а з 13 с помітно пришвидшення кроку, що візуально виглядає як втеча.

21 год 03 хв, 18-29 с (ch07_0318.mp4): з пакетом оббігає будівлю ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і тікає у невідомому напрямку.

21 год 03 хв, 31-36 с (ch07_0329.mp4): ОСОБА_8 в капюшоні з пакетом у руках залишає територію ТРЦ зі зворотної частини будівлі.

Щодо обстановки біля магазину після події.

21 год 03 хв, 04 с (ch11_2955.mp4): приблизно через півтори хвилини після того, як ОСОБА_8 залишає магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », до приміщення підбігає охорона ТРЦ. Один із охоронців розмовляє з іншим чоловіком, ймовірно, свідком або працівником торговельного закладу. До 21 год 13 хв охоронці перебувають біля магазину, візуально з`ясовуючи обставини події (т. 1, арк.к.п. 247-249 - протокол; т. 2, арк.к.п. 23 - додаток у виді відеозапису).

Документи, що підтверджують телефонні контакти та місцезнаходження учасників подій

1) Заява ОСОБА_15 від 21.01.2019, в якій він надає згоду на огляд свого мобільного телефону iPhone 7, зазначивши його IMEI (т. 1, арк.к.п. 235). Протокол огляду речей від 21.01.2019, у якому зафіксовано огляд мобільного телефону ОСОБА_15 , зокрема виявлено SIM-карту з номером НОМЕР_1 . Скріншоти з телефону підтверджують наявність вхідних дзвінків на зазначений номер від контакту « ОСОБА_8 » ( ОСОБА_8 ), які мали місце 21.01.2019 о 01:35 та 03:01 (т. 1, арк.к.п. 236-237).

2) Ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року (№ 753/9779/19 у справі № 1-кс/753/3543/19), якою суд задовольнив клопотання слідчого про тимчасовий доступ до документів та інформації від операторів мобільного зв`язку (ТОВ Лайфселл ). Метою доступу було встановлення місця перебування абонентів, причетних до подій 20.01.2019 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом отримання відомостей про дзвінки, SMS, MMS, місцезнаходження базових станцій (т. 1, арк.к.п. 250-250А).

3) Ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року (№ 753/6320/19 у справі № 1-кс/753/2513/19), якою суд задовольнив клопотання слідчого про тимчасовий доступ до інформації про номери базових станцій та рух абонентів з 19.01.2019 до 26.03.2019. Мета перевірка достовірності свідчень учасників подій через дані мобільних операторів ( Лайфселл , Київстар , ВФ Україна ) (т. 2, арк.к.п.18-19).

5) Рапорт (трафік) від 22 квітня 2019 року, який містить інформацію про результати аналізу телефонних з`єднань і терміналів абонентських номерів, які могли бути використані під час вчинення злочину. Встановлено тривалість роботи номерів, їхні IMEI, контакти, адреси базових станцій, інтенсивність зв`язків тощо (т. 2, арк.к.п. 01).

6) Опис вилучених документів від 22 квітня 2024 року, який фіксує вилучення інформації на підставі ухвал слідчого судді щодо телефонних номерів та реєстрацій базових станцій. Вказані унікальні ідентифікатори та номера ухвал суду (т. 2, арк.к.п. 02).

7) Протокол тимчасового доступу до документів (ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 »), який зафіксовано вилучення інформації про телефонні з`єднання абонентів згідно з ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року (№ 753/6320/19 у справі № 1-кс/753/2513/19) для встановлення обставин розбійного нападу. Протокол відображає порядок проведення процесуальної дії, присутність представника компанії, отримання даних з телефонних номерів (т. 2, арк.к.п. 03).

8) Опис вилучених документів, який відображає вилучену інформації на електронному носії (CD-R), що містить дані з телефонних з`єднань операторів мобільного зв`язку відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року (№ 753/6320/19 у справі № 1-кс/753/2513/19) (т. 2, арк.к.п. 04).

9) Протокол тимчасового доступу до документів (ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ») від 26 квітня 2019 року, який документує процедуру вилучення інформації щодо мобільних з`єднань, місцеположення та даних про абонентів оператору « ІНФОРМАЦІЯ_9 » згідно з ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року (№ 753/6320/19 у справі № 1-кс/753/2513/19), у присутності представника компанії (т. 2, арк.к.п. 05).

10) Опис речей і документів (CD-R, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ») від 26.04.2019, яким підтверджується отримання електронного носія з інформацією з систем оператора « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (т. 2, арк.к.п. 06).

11) Протокол тимчасового доступу до документів (ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ») від 24 червня 2019 року, яким проведено вилучення даних з компанії « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за телефонними номерами, що стосуються обставин злочину, з метою аналізу телефонних контактів і місцезнаходження (т. 2, арк.к.п. 07).

12) Опис речей і документів (CD-R, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ») від 24 червня 2019 року, який фіксує вилучення CD-диска з інформацією щодо телефонних з`єднань за ухвалою слідчого судді слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року (№ 753/9779/19 у справі № 1-кс/753/3543/19) (т. 2, арк.к.п. 08).

13) Суд дослідив довідку про результати опрацювання абонентських номерів обвинуваченого та пов`язаних з ним осіб.

На підставі аналізу цих документів суд встановив наступне.

Свідок ОСОБА_15 отримував вхідні виклики на свій мобільний телефон з номерів, належних ОСОБА_25 , ОСОБА_30 , ОСОБА_12 , а також іншого номеру, що згідно з протоколом огляду телефону ОСОБА_15 належить особі на ім`я « ОСОБА_8 » ( ОСОБА_8 ). Виявлено конкретні дзвінки ОСОБА_15 до ОСОБА_26 , які підтверджують його повідомлення про напад. Під час подальшого аналізу встановлено, що номер, яким користувався ОСОБА_8 , не здійснював активних викликів у зазначений період до 23.01.2019, коли був активований (т. 2, арк.к.п. 10-17).

Організаційні документи досудового розслідування і процесуального керівництва

1) Постанова Дарницького УП у м. Києві про призначення групи слідчих від 21.01.2019, якою у кримінальному провадженні провадженні № 0000431 призначено групу слідчих із Дарницького управління поліції у м. Києві. Старшим групи призначено майора поліції ОСОБА_31 (т. 1, арк.к.п. 215-216).

2) Постанова заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 2 від 21.01.2019 про призначення групи прокурорів, якою призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні провадженні № 0000431, до якої входили ОСОБА_9 (як старший групи), ОСОБА_32 , ОСОБА_33 (т. 1, арк.к.п. 217).

3) Рапорти слідчого ОСОБА_34 від 22.01.2019 щодо виявлення факту завідомо неправдивого повідомлення про злочин за ч. 2 ст. 383 КК України з боку ОСОБА_26 та щодо наявності складу злочину за ч. 2 ст. 185 КК України у діях ОСОБА_8 , ОСОБА_26 та ОСОБА_15 (т. 1, арк.к.п. 239-240).

4) Постанова Дарницького УП у м. Києві від 24 січня 2019 року про створення групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000526 за фактом таємного викрадення грошових коштів. Сформовано групу слідчих, старшим призначено ОСОБА_35 (т. 2, арк.к.п. 31).

5) Постанова заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 2 від 24 січня 2019 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000526 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка). Визначено склад групи та старшого групи ОСОБА_9 (т. 2, арк.к.п. 32).

6) Постанова Дарницького УП у м. Києві від 24 січня 2019 року про створення групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000525. До складу групи увійшли слідчі Дарницького УП , старшим групи призначено ОСОБА_35 (т. 2, арк.к.п. 27-28).

7) Постанова заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 2 від 24 січня 2019 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000525 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину). Визначено склад групи прокурорів та призначено старшого групи ОСОБА_9 (т. 2, арк.к.п. 29).

8) Постанова слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_35 від 29.01.2019 про закриття кримінального провадження № 0000431 за ч. 3 ст. 187 КК України у зв`язку з відсутністю події злочину (т. 1, арк.к.п. 241-242), та постанова прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 від 12.02.2019 про її скасування з мотивів порушення вимог КПК України під час прийняття (т. 1, арк.к.п. 243).

9) Постанова ГУНП у м. Києві, Дарницького УП про зміну групи слідчих від 27.02.2019, якою до групи слідчих було додано нових слідчих у зв`язку з необхідністю оперативного розслідування, зокрема старших слідчих ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та інших (т. 1, арк.к.п. 218).

10) Постанова ГУНП у м. Києві, Дарницького УП про повторну зміну групи слідчих від 06.06.2019, якою визначено новий склад групи, до якої було включено, серед інших, слідчу ОСОБА_38 , яка безпосередньо здійснювала ключові процесуальні дії. Старшим групи визначено слідчу ОСОБА_38 (т. 1, арк.к.п. 219-220).

11) Постанова прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 від 06.06.2019, якою об`єднано матеріали кримінальних проваджень № 0000431 (розбій), № 0000526 (крадіжка групою осіб) та № 0000525 (завідомо неправдиве повідомлення). Об`єднання здійснено на підставі ст. 217 КПК України у зв`язку з тим, що у всіх провадженнях фігурує одна і та ж особа ОСОБА_8 , що підозрюється у вчиненні кількох злочинів (т. 1, арк.к.п. 213-214).

12) Постанова Київської місцевої прокуратури № 2 від 16 липня 2019 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000431 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. У постанові зазначено прокурорів, призначених до групи, та старшого групи ОСОБА_9 (т. 1, арк.к.п. 221-222).

13) Постанова слідчої ГУНП у м. Києві, Дарницького УП ОСОБА_39 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000525 за ч. 2 ст. 383 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки встановлено недостовірність повідомлення про злочин (т. 2, арк.к.п. 30).

14) Постанова слідчої ГУНП у м. Києві, Дарницького УП ОСОБА_39 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000526 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки за результатами досудового розслідування не встановлено доказів на підтвердження обставин вчинення крадіжки (т. 2, арк.к.п. 33).

Вказані документи були оголошені прокурором під час судового розгляду та досліджені судом.

Під час їх дослідження захисник висловлював заперечення на них, про що далі.

VI. Оцінка наданих суду документів

Суд відзначає, що умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення відповідно ст. 86 КПК України.

Оцінка доказів, що стосуються фіксації обставин злочину, правового статусу потерпілої та встановлення збитків

Суд на підставі всебічного та повного аналізу вважає, що представлені у справі документи є належними і допустимими доказами відповідно до вимог ст.ст. 84, 86 КПК України та сукупно підтверджують як сам факт вчинення злочину, так і правовий статус потерпілої особи та розмір заподіяної шкоди.

Так, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20.01.2019, поданої представником потерпілої ОСОБА_12 , містить первинні відомості про обставини події напад на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із застосуванням предмета, схожого на пістолет, та заволодіння грошовими коштами. Відомості, викладені у заяві, стали підставою для внесення відповідних даних до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що підтверджується витягом від 21.01.2019.

Протокол огляду місця події від 20.01.2019, складений із дотриманням вимог ст. 237 КПК України за участі понятих, фіксує місце нападу, розташування касової зони та підтверджує інформацію про несправність камер відеоспостереження на момент огляду. Додана до протоколу схема приміщення кореспондується з поясненнями свідків і учасників провадження щодо топографії місця події.

Нотаріальна довіреність на ім`я ОСОБА_12 , а також копії паспорта та ідентифікаційного коду, підтверджують його повноваження представляти інтереси ФОП ОСОБА_11 як потерпілої сторони у цьому провадженні.

Документи, що підтверджують реєстрацію ОСОБА_11 як фізичної особи-підприємця, зокрема виписка з ЄДР та витяг з реєстру платників єдиного податку, підтверджують її статус суб`єкта господарської діяльності.

Акт інвентаризації магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 21.01.2019, підписаний ОСОБА_12 , ОСОБА_26 та ОСОБА_15 , фіксує недостачу грошових коштів у розмірі 23 100 грн, що узгоджується зі змістом висунутого обвинувачення.

Складання акта на наступний день після події та участь осіб, що безпосередньо працювали у магазині, підвищують достовірність цього документу.

Таким чином, суд вважає, що зазначені документи достовірно встановлюють факт вчинення злочину 20.01.2019; потерпілу особу та її правовий статус; розмір заподіяної шкоди у сумі 23 100 грн; обставини місця події, що є важливими для оцінки кваліфікації діяння.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України ці докази є допустимими, достовірними і в сукупності з іншими матеріалами справи підтверджують доведеність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка відеозаписів з камер спостереження

Зазначені відеозаписи мають важливе доказове значення та дають змогу спростувати декілька ключових тверджень, висловлених обвинуваченим ОСОБА_8 під час свого допиту у судовому засіданні.

По-перше, ОСОБА_8 стверджував, що після виходу з магазину він нібито «спокійно» залишив торговий центр, не маючи жодного наміру переховуватись.

Однак із відеозаписів вбачається протилежне: у момент виходу з ТРЦ обвинувачений помітно пришвидшує ходу, а вже за декілька секунд фактично переходить на біг, оббігаючи будівлю з пакетом у руках.

По-друге, у судовому засіданні обвинувачений постійно намагався представити подію як таку, що була ініційована його знайомим ОСОБА_15 , а він сам не брав активної участі або навіть не усвідомлював змісту подій.

Водночас відеозаписи демонструють, що вже через хвилину-півтори після виходу ОСОБА_8 з магазину охорона була викликана до магазину, що свідчить про негайну реакцію працівників магазину на протиправну подію.

Такий розвиток подій явно не відповідає версії про попереднє узгодження між ОСОБА_8 і ОСОБА_15 , що виглядало б зовсім інакше з точки зору хронології та поведінки сторонніх осіб.

Таким чином, відеозаписи викривають характер його свідчень у частині обставин виходу з магазину, характеру його поведінки, а також послідовності дій охорони, що невідкладно реагувала на факт вчинення злочину.

Оцінка документів щодо телефонних контактів та встановлення місця перебування учасників подій

Сукупність наданих документів свідчить про належне проведення слідчих дій, спрямованих на з`ясування обставин злочину, встановлення місцезнаходження осіб, причетних до подій 20.01.2019, а також перевірку їхніх контактів.

Так, заява ОСОБА_15 та протокол огляду його мобільного телефону дозволили виявити наявність дзвінків між ОСОБА_15 та особою, що у його телефонній книзі збережена як « ОСОБА_8 » ( ОСОБА_8 ). Ухвали слідчих суддів, якими надано тимчасовий доступ до даних мобільних операторів, забезпечили отримання інформації про телефонні з`єднання, SMS-повідомлення та місцезнаходження абонентів у визначений період. Окремі документи свідчать, що одним із користувачів номера, активного під час підготовки злочину, був обвинувачений ОСОБА_8 . Рапорти про результати аналізу телефонних з`єднань містять дані про активність номерів і базові станції, що підтверджують локалізацію учасників подій у районі ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у день нападу.

Важливо, що проведені заходи з отримання телефонних даних були спрямовані не лише на підтвердження факту присутності обвинуваченого у зазначений час у ТРЦ, що він, зрештою, і визнав, але й на перевірку можливих версій щодо причетності інших осіб та невчинення саме ним інкримінованого злочину.

За таких обставин, наявні в матеріалах кримінального провадження дані щодо телефонних з`єднань та їх місцезнаходження є допоміжними доказами і мають лише підтверджувальне значення.

Суд, встановивши факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 у місці вчинення злочину, вважає недоцільним надавати більш розгорнуту оцінку цим даним, оскільки вони не викликають сумніву та узгоджуються з іншими доказами у справі.

Суд оцінює вказані документи як належні, допустимі та такі, що в комплексі з іншими доказами підтверджують обставини, викладені в обвинувальному акті.

Оцінка документів органу досудового розслідування щодо прийнятих процесуальних рішень та процесуального керівництва

Аналіз цих документів свідчить, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалося з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Слідчі дії проводилися уповноваженими особами, слідчими Дарницького управління поліції та прокурорами Київської місцевої прокуратури № 2, відповідно до постанов про створення груп слідчих і прокурорів.

Документи про призначення та зміну складу груп слідчих і прокурорів підтверджують, що слідство було організоване належним чином для оперативного та якісного розслідування справи. Провадження стосовно можливих альтернативних версій злочину (завідомо неправдивого повідомлення про злочин, крадіжка) досліджувалися паралельно в межах інших кримінальних проваджень.

Суд також звертає особливу увагу, що за результатами більш ніж піврічного розслідування, проведеного з урахуванням оперативного оновлення складу груп слідчих/прокурорів, матеріали проваджень було об`єднано, а кримінальні провадження стосовно інших можливих учасників злочину закрито через відсутність складу кримінального правопорушення. У підсумку, слідство встановило, що участь у нападі підтверджується виключно щодо ОСОБА_8 , інші особи до кримінальної відповідальності притягнуті не були.

Суд оцінює вказані документи як належні, допустимі докази, що підтверджують як організаційну правомірність процесуальних дій, так і об`єктивність досудового розслідування.

Підсумок дослідження документів щодо фактичних обставин і подальша оцінка наданих суду показань

Документи щодо фактичних обставин у своїй сукупності підтверджують як факт встановлення особи, причетної до вказаного злочину, так і час, місце та обставини, що супроводжували його вчинення.

Далі суд переходить до показань допитаних у судовому засіданні осіб.

Показання свідків, потерпілої та обвинуваченого мають важливе значення для встановлення істотних обставин кримінального провадження. Їхня оцінка здійснюється судом із урахуванням критеріїв послідовності, узгодженості між собою та з іншими дослідженими доказами, а також логічності і правдоподібності наданих пояснень. Також суд бере до уваги поведінку допитаних осіб у судовому засіданні, їхню обізнаність про обставини справи, ступінь деталізації відповідей і можливу зацікавленість у результатах розгляду справи.

VII. Оцінка показань допитаних осіб

Оцінка показань свідка ОСОБА_15 .

Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_15 , який будучи працівником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » повідомив про обставини події та безпосередньо описав факт нападу, спосіб вчинення злочину, поведінку нападника та свої дії у відповідь на погрозу застосування насильства.

У своїх показаннях ОСОБА_15 послідовно описував події, починаючи з пропозицій ОСОБА_8 , які він сприймав як жарт, і закінчуючи моментом нападу, зазначивши наявність предмета, схожого на пістолет, та сприйняття ситуації як реально небезпечної для життя.

Водночас суд звертає увагу, що, оцінюючи докази у їх сукупності, він не покладається виключно на показання ОСОБА_15 , а враховує їх у взаємозв`язку з іншими доказами у справі.

Навіть за відсутності цих показань у справі містяться численні інші докази, які вказують на вину обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення цього нападу.

Таким чином, суд розцінює показання ОСОБА_15 як одне з джерел доказів, що підтверджує обставини справи, однак не єдиний і не основний доказ, на якому ґрунтується висновок суду про винуватість обвинуваченого.

Оцінка показань свідка ОСОБА_16 .

Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_16 , які мають важливе значення для встановлення фактичних обставин справи.

ОСОБА_16 , будучи випадковим свідком та опинившись у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у момент вчинення нападу, не був ані співробітником цієї крамниці, ані безпосередньо зацікавленою особою (як про це зазначала сторона захисту стосовно ОСОБА_15 ), що виключає його особисту зацікавленість у результатах розгляду.

Його перебування на місці події носило побутовий характер, він прийшов до знайомого після завершення власних справ, що надає його показанням об`єктивності.

Свідок перебував безпосередньо у торговому залі магазину в кількох метрах від місця події та мав змогу спостерігати за розвитком ситуації з моменту входу нападника до магазину до його виходу.

Він послідовно і логічно описав наступні моменти:

- вхід невідомої особи в капюшоні та шарфі, що частково закривав обличчя;

- огляд нападником товару перед вчиненням нападу;

- демонстрацію предмета, схожого на пістолет, та висловлення вимоги передати гроші;

- поведінку ОСОБА_15 , який діяв у стані шоку та виконав вимогу нападника;

- свою власну реакцію, зокрема інстинктивне повернення на місце після спрямування на нього предмета, схожого на пістолет;

- негайні дії після нападу, зокрема самостійний пошук охорони, що також узгоджується з обстановкою у ТРЦ на другому поверсі, де охоронців зазвичай не було.

Свідчення ОСОБА_16 є послідовними, деталізованими і співпадають за змістом з іншими доказами у справі, включно з відеозаписами камер спостереження ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та показаннями інших свідків. Він чітко і однозначно підтвердив наявність погрози застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я, а також фактичне заволодіння грошовими коштами.

Для суду при оцінці його показань враховується, що свідок, перебуваючи безпосередньо в епіцентрі події, не мав жодного попереднього інтересу чи упередженості, а тому його показання мають значну доказову цінність.

Варто також відзначити, що ОСОБА_16 , зіставивши обставини нападу з особою обвинуваченого ОСОБА_8 , детально описав дії останнього, що узгоджується з власними поясненнями ОСОБА_8 щодо його перебування у магазині та заволодіння коштами, незважаючи на його спроби применшити свою роль і заперечити факт застосування погрози.

Суд визнає показання ОСОБА_16 достовірними та такими, що мають суттєве значення для об`єктивної оцінки обставин справи у їх сукупності. Вони є самостійним джерелом доказів, що підтверджує як факт нападу, так і характер застосованих погроз.

Оцінка показань свідка ОСОБА_21 .

Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_21 , яка на момент подій працювала у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованому напроти магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де відбувся напад. Свідок була знайома як із обвинуваченим ОСОБА_8 , так і з продавцем ОСОБА_15 , перебуваючи з ними у дружніх стосунках.

ОСОБА_21 підтвердила, що незадовго до інциденту ОСОБА_15 розповів їй про пропозицію ОСОБА_8 здійснити напад на магазин.

Обидва сприйняли цю пропозицію як жарт, що свідчить про відсутність у них злочинного наміру або підготовки до скоєння злочину.

Ці обставини узгоджуються із показаннями самого ОСОБА_15 , який також зазначав, що розцінював пропозицію обвинуваченого як неконкретну і неприйнятну.

Хоча ОСОБА_21 безпосередньо не була свідком нападу і дізналася про нього вже після факту, її пояснення є важливими для встановлення попередньої поведінки обвинуваченого, зокрема, свідок вказала, що спочатку ніхто не підозрював ОСОБА_8 , однак після перегляду відеозапису нападника впізнали саме за зовнішніми ознаками статурою та манерою ходи.

Загалом показання ОСОБА_21 мають допоміжне значення, адже вони не є вирішальними для встановлення факту нападу, однак доповнюють загальну картину поведінки обвинуваченого напередодні вчинення злочину і погоджуються з іншими дослідженими доказами.

Оцінка показань свідка ОСОБА_12 .

Показання свідка ОСОБА_12 , який на момент подій фактично виконував адміністративно-господарські функції в магазині «Staff», носять опосередкований характер, оскільки він особисто свідком нападу не був, отримавши інформацію про злочин уже постфактум від ОСОБА_15 . Його свідчення переважно ґрунтуються на повідомленнях працівників магазину та відомостях, отриманих від правоохоронних органів.

Свідок підтвердив, що у день події в магазині працювали двоє осіб, і що через два дні після нападу йому повідомили інформацію про можливу причетність одного із продавців до організації злочину. Проте ОСОБА_12 не надав деталей про особу, яка передала йому такі відомості, не згадав прізвищ і фактично не став безпосереднім очевидцем подій або обставин, які б прямо вказували на обвинуваченого ОСОБА_8 .

Щодо технічного стану камер відеоспостереження свідок вказав, що вони не функціонували близько тижня до події, що співвідноситься з іншими матеріалами справи. Водночас його пояснення про процеси інкасації готівки лише частково підтверджують загальний стан справ у магазині, однак не стосуються безпосередньо обставин нападу.

Суд оцінює свідчення ОСОБА_12 як доповнюючі до загальної картини події, проте вони не містять безпосередніх доказів вини обвинуваченого.

Оцінка показань потерпілої ОСОБА_11 .

Показання потерпілої ОСОБА_11 , яка виступала як власниця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », також мають обмежену доказову цінність. Потерпіла під час події особисто в магазині не перебувала, обставини злочину їй відомі зі слів її представника ОСОБА_12 .

Під час судового розгляду ОСОБА_11 не змогла пригадати деталі, що стосуються персоналу магазину, суми викрадених коштів або точної адреси місця події. Вона пояснила це погіршенням пам`яті через особисті обставини.

Таким чином, її показання лише підтверджують факт наявності в магазині готівкових коштів і здійснення господарської діяльності, однак не містять безпосередніх обставин, які б мали істотне значення для кваліфікації діяння обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд оцінює свідчення потерпілої як підтвердження об`єктивних обставин існування торгівлі у магазині, проте не як такі, що мають самостійну доказову вагу для встановлення фактичних обставин нападу.

Оцінка показань обвинуваченого ОСОБА_8 .

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 , з огляду на їхню внутрішню суперечливість, непослідовність і невідповідність встановленим обставинам справи.

Так, ОСОБА_8 не заперечував свою присутність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у день і час вчинення нападу, а також визнав факт отримання пакету з грошовими коштами.

Водночас він наполягав, що не застосовував насильства чи погроз, а діяв за попередньою змовою з продавцем ОСОБА_15 , заздалегідь домовившись про передачу грошей.

Обвинувачений заперечив наявність у нього будь-якого предмета, схожого на зброю, однак під час досудового розслідування підтверджував, що мав при собі пістолет, хоча згодом заявив, що такі свідчення були дані під примусом правоохоронних органів.

При цьому він не зміг надати жодних доказів примусу чи звернення із заявами про порушення його прав.

Його показання щодо обставин події також суперечать об`єктивним даним відеозапису з камер спостереження у ТРЦ, на яких зафіксовано, як після виходу з магазину ОСОБА_8 пришвидшив рух і залишив приміщення, фактично тікаючи, що суперечить його твердженням про «спокійне залишення торгового центру».

Крім того, характер поведінки продавця ОСОБА_15 і свідка ОСОБА_16 , які одразу після нападу звернулися за допомогою до охорони, не свідчить про узгодженість їхніх дій із нападником.

ОСОБА_8 послідовно акцентував на версії, що організатором нібито був ОСОБА_15 , однак не зміг надати жодних об`єктивних підтверджень цій версії. Спроба обґрунтувати її посиланням на свідка ОСОБА_25 , який міг би підтвердити наведені обставини, виявилась безуспішною: свідок не був допитаний у судовому засіданні, хоча обвинувачений мав реальну можливість посприяти його явці, що буде розкрито судом далі.

Висунута обвинуваченим версія про «авантюру» без погроз і зброї не узгоджується ні з матеріалами справи, ні з поведінкою очевидців подій, а виглядає як спосіб перекласти відповідальність на інших осіб, себто необґрунтованими і не підкріпленими доказами.

Таким чином, суд оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 як спробу мінімізувати свою роль у вчиненому злочині, яка не спростовує встановлених у справі обставин і належних доказів його винуватості.

VIII. Оцінка доводів сторони захисту

Щодо відкриття матеріалів обвинуваченому ОСОБА_8 .

Захисник обвинуваченого під час судового розгляду наполягав на тому, що ОСОБА_8 нібито не був належним чином ознайомлений із матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, зокрема, зазначалося, що слідча, буцімто, лише надала обвинуваченому протокол, але не забезпечила доступ до самих матеріалів справи, як наслідок, на думку сторони захисту, всі зібрані докази мають бути визнані недопустимими.

Суд критично оцінює ці твердження з огляду на наявні у справі процесуальні документи.

Так, до матеріалів провадження долучено протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, на якому наявний власноручний підпис обвинуваченого, що засвідчує факт ознайомлення (т. 2, арк.к.п. 43). У протоколі чітко вказано, що ОСОБА_8 було надано два томи матеріалів. Вказаного цілком достатньо для підтвердження факту ознайомлення, заяв чи зауважень у цьому протоколі не зафіксовано.

Також суд не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що сторона обвинувачення була зобов`язана надати обвинуваченому ОСОБА_8 письмовий опис усіх матеріалів досудового розслідування, оскільки КПК України не містить обов`язку складати окремий опис або реєстр таких матеріалів як обов`язковий додаток до протоколу ознайомлення. Водночас, навіть якби такий опис був долучений, за логікою захисту він не усунув би їхніх заперечень, оскільки вони сукупно ставлять під сумнів сам факт ознайомлення, попри підпис обвинуваченого у протоколі.

Додатково слід зазначити, що під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про виклик слідчої для з`ясування обставин ознайомлення, однак саме сторона захисту заперечила проти такого допиту. Таку поведінка сторони захисту суд розцінює як непослідовну та спрямовану не на встановлення істини, а на створення підстав для сумнівів у допустимості доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що протокол ознайомлення відповідає вимогам ст. 290 КПК України, факт надання матеріалів підтверджується самим документом та підписом обвинуваченого, жодних заяв про порушення прав на ознайомлення не було подано ані на стадії досудового розслідування, ані під час підготовчого провадження.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання доказів недопустимими, а доводи захисту визнає такими, що не мають під собою процесуального підтвердження.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що не проводилась перевірка справності камер відеоспостереження у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 »

Захисник під час дослідження матеріалів наголошував на тому, що органами досудового розслідування нібито належним чином не перевірено технічний стан камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на момент вчинення нападу, а пояснення свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 про несправність камер нібито залишилися без належної перевірки.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до наданих пояснень, як ОСОБА_15 , так і ОСОБА_12 , камери спостереження в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не працювали вже близько тижня до інциденту через технічні несправності.

Свідок ОСОБА_12 у своїх поясненнях послідовно зазначав, що з технічних причин камери не функціонували, оскільки їх ремонт ще не було здійснено. Жодних об`єктивних даних, які б спростовували ці пояснення, стороною захисту під час судового розгляду не подано.

У той же час, відсутність відеозапису з камер магазину не нівелює наявних доказів і не спростовує факту вчинення нападу, оскільки це підтверджується іншими доказами зокрема, узгодженими показаннями свідків і письмовими доказами.

Суд висновує, що відсутність запису з камер саме магазину жодним чином не свідчить про змову або приховування доказів зі сторони свідків, про що також не наведено переконливих даних стороною захисту.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи сторони захисту є припущеннями і не мають достатнього фактичного підґрунтя. Вони не спростовують установленого факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 нападу з метою заволодіння грошовими коштами та не ставлять під сумнів допустимість і достовірність належних доказів у справі.

Щодо тверджень обвинуваченого про нібито ініціативу свідка ОСОБА_15 та обставини недопиту свідка ОСОБА_25 .

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово звертався до обставин, пов`язаних із нібито організаторською роллю свідка ОСОБА_15 , суд уже надавав оцінку цим твердженням у межах аналізу доказів.

Водночас, з метою остаточного вирішення цієї частини доводів сторони захисту, суд вважає за необхідне окремо зупинитися на них.

Перш за все суд відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України суд розглядає кримінальне провадження лише стосовно обвинуваченого. При цьому оцінка дій інших осіб, які не є обвинуваченими у цій справі, виходить за межі судового розгляду.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 , визнавши свою участь у заволодінні грошовими коштами, проте заперечуючи кваліфікацію своїх дій як розбій, наполягав, що ініціатором злочину був начебто свідок ОСОБА_15 .

За твердженням обвинуваченого, саме ОСОБА_15 розробив план нападу, пообіцяв вимкнути камери, передати пакет із грошима та розподілити так би мовити здобич.

Суд критично оцінює такі доводи з огляду на їх бездоказовість і суперечливість.

Жодна інша особа, окрім самого ОСОБА_8 , не підтвердила існування подібного плану. ОСОБА_15 категорично заперечив свою причетність до організації злочину, пояснивши, що будь-які згадки ОСОБА_8 сприймав як жарти, що збігається з показаннями свідка ОСОБА_21 .

Як вже вказував суд вище у цьому вироку, поведінка ОСОБА_15 після нападу не має ознак координованих дій із нападником і, навпаки, відповідає типовій реакції особи, яка не очікувала нападу.

Свідок ОСОБА_16 , який випадково перебував у магазині, також підтвердив розгубленість і переляк ОСОБА_15 .

Обвинувачений ОСОБА_8 стверджував про передачу частини викрадених коштів ОСОБА_15 , однак жодних об`єктивних підтверджень цьому немає.

Аналіз телефонних контактів свідчить лише про наявність зв`язку між сторонами, що само по собі не доводить передачу грошей чи існування змови.

Поміж цього, протягом усього розгляду стороною захисту акцентувалась увага на необхідності допиту свідка ОСОБА_25 , який, за твердженнями обвинуваченого, міг підтвердити версію про організаторську роль ОСОБА_15 .

Судом упродовж понад двох років вживалися всі можливі заходи для забезпечення виклику цього свідка, у тому числі пропонувалося провести допит у режимі відеоконференції. Проте ОСОБА_25 так і не з`явився в судове засідання, а обвинувачений, хоча й стверджував про постійне підтримання з ним зв`язку, втім відмовлявся надати суду або прокурору актуальні контактні дані для виклику цього свідка до суду.

При цьому причини неявки свідка постійно змінювались, від тверджень обвинуваченого про його службу в ЗСУ до заяв про неможливість зв`язку через «розвідувальну діяльність». Однак проведена прокурором перевірка спростувала інформацію про повну недоступність свідка, оскільки було встановлено, що він переважно буває у Києві.

Таким чином, суд вважає, що сторона захисту, заявляючи про важливість свідчень ОСОБА_25 , від допиту якого відмовилась сторона обвинувачення, не доклала реальних зусиль для забезпечення його участі у процесі, надаючи при цьому суду абсолютно недостовірну інформацію протягом доволі тривалого часу аби уникнути проведення судом допиту цього свідка.

Сукупність наведених обставин свідчить про голослівність версії сторони захисту щодо начебто організаторської ролі ОСОБА_15 , яка не підтверджується жодними об`єктивними доказами, не підтримується жодним із допитаних свідків і фактично залишилася недоведеною, оскільки сторона захисту, всупереч своїм твердженням, фактично вживала дії, спрямовані на те, щоб уникнути допиту єдиного свідка, який, за їхніми ж твердженнями, міг підтвердити саме цю їхню версію, яка і без допиту цього свідка є абсолютно вигаданою.

IX. Оцінка обставин щодо погрози застосування насильства та розмір предмета посягання

Щодо доведеності факту нападу, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи

Дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що 20 січня 2019 року обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де реалізував свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами. Його дії супроводжувалися демонстрацією предмета, схожого на пістолет, який був направлений у бік продавця ОСОБА_15 , що викликало у останнього реальний страх за своє життя та здоров`я і спонукало беззаперечно виконати вимоги нападника.

Факт наявності предмета, схожого на пістолет, чітко підтверджений узгодженими показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Так, останній, перебуваючи безпосередньо у магазині під час події та не маючи жодної зацікавленості у результатах справи, надав послідовні й деталізовані свідчення, за якими нападник демонстративно витягнув предмет чорного кольору, направивши його в бік присутніх, чим фактично створив у них обґрунтовану небезпеку за власне життя.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 відповідали ознакам розбою, оскільки були поєднані з реальною погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, яка об`єктивно сприймалася останнім як реальна і неминуча у разі невиконання вимог нападника.

Посилання сторони захисту на те, що під час нападу ніхто не кликав про допомогу і не чинив активного опору, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до положень кримінального закону та усталеної судової практики, розбій є насильницьким злочином, де наявність реальної погрози застосування насильства є достатньою ознакою складу злочину, незалежно від фізичного спротиву потерпілих, які можуть його і не чинити з огляду за остах за своє життя і здоров`я.

У цьому випадку обвинувачений ОСОБА_8 , спрямовуючи в сторону свідка ОСОБА_15 предмет, схожий на пістолет, створив реальну загрозу життю і здоров`ю особи. Відсутність активного спротиву або закликів про допомогу пояснюється природною людською реакцією на загрозу життю страхом і шоковим станом, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_16 та відсутністю охорони поблизу.

Крім того, як встановлено з відеозаписів камер спостереження, охорона була викликана майже одразу після виходу та подальшої втечі ОСОБА_8 , що свідчить про адекватну реакцію на злочинні дії обвинуваченого.

Таким чином, доводи захисту про відсутність погрози та демонстрації зброї спростовані дослідженими доказами.

Щодо доведеності суми викрадених коштів

Відповідно до обвинувального акта обвинуваченому ОСОБА_8 інкриміновано заволодіння грошовими коштами в сумі 23 100 грн.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що з каси було вилучено близько 20 000 грн, які він передав особі, що вчинила напад. У свою чергу, обвинувачений ОСОБА_8 , визнаючи сам факт отримання пакету з грошима, наполягав на тому, що в пакеті було близько 30 000 грн, з яких 15 000 грн він пізніше передав ОСОБА_15 .

Поруч з цим, у матеріалах кримінального провадження міститься акт інвентаризації грошових коштів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 21.01.2019, складений головою інвентаризаційної комісії ОСОБА_12 за участю працівників ОСОБА_26 та ОСОБА_15 . В акті зафіксовано залишок грошових коштів у касі на суму 23 250 грн та недостачу в розмірі 23 100 грн, що свідчить про фактичний розмір заподіяної матеріальної шкоди та узгоджується з пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт заволодіння грошовими коштами в розмірі 23 100 грн, що відповідає змісту висунутого обвинувачення, не спростоване стороною захисту і навіть менше за суму, про яку свідчив сам обвинувачений ОСОБА_8 , тому висновок про розмір викрадених коштів є об`єктивним і ґрунтується на належних і допустимих доказах.

X. Загальний висновок суду про доведеність вини обвинуваченого та оцінка наявності ознак складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 187 КК України у контексті ключових правових питань

Суд оцінює висунуте обвинувачення з позиції підтвердження (непідтвердження) доказами обставин, що за ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, і за встановленими фактичними обставинами суд застосовує закон про кримінальну відповідальність, чим підтверджує або спростовує припущення (твердження) слідчого (прокурора), викладене в обвинувальному акті щодо юридичної оцінки кримінального правопорушення.

Суд оцінював вказані докази безпосередньо, а саме провівши під час судового розгляду допит потерпілої, свідків сторони обвинувачення, заслухавши версію подій обвинуваченого, дослідивши письмові матеріали провадження тощо.

Судом була надана можливість сторонам кримінального провадження всебічно брати участь у допиті вказаних осіб та надавати заперечення щодо зібраних органом досудового розслідування доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України достатніми є докази, які у сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування в конкретному провадженні за положеннями ст. 91 цього Кодексу.

Сторона обвинувачення, на яку покладено тягар доведення висунутого обвинувачення, подала суду істотні докази та достатні пояснення стосовно обставин, за яких відбулось вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Суд, дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів (письмових матеріалів, показань потерпілої, свідків та пояснень обвинуваченого) - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною, що ніяк не можна вважати припущенням суду, а є сукупністю вагомих підстав для прийняття відповідного процесуального рішення.

Підсумовуючи проведений судом аналіз доказів у їх сукупності, із урахуванням внутрішньої логіки поданих показань, оцінки достовірності джерел, а також узгодженості встановлених фактів із вимогами закону, суд переходить до узагальненого вирішення трьох визначальних питань, поставлених у цій справі для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України, а саме:

1. Чи мало місце 20 січня 2019 року заволодіння чужим майном у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »?

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що 20 січня 2019 року з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого у ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в місті Києві, було викрадено грошові кошти з каси магазину в розмірі щонайменше 23 100 гривень. Факт заволодіння майном підтверджується як показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , так і обставинами, зафіксованими на відеозаписах камер спостереження та іншими письмовими доказами у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт заволодіння чужим майном 20 січня 2019 року має місце і доведений належними та допустимими доказами.

2. Чи супроводжувалося це заволодіння погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, шляхом використання предмета, схожого на пістолет?

Згідно з показаннями очевидців події, свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , нападник, обличчя якого було закрите, під час вчинення протиправних дій використовував предмет, ззовні схожий на пістолет, який був направлений у бік продавця. Поведінка свідка ОСОБА_15 , який не чинив опору та виконав вимогу нападника, підтверджує наявність реальної загрози застосування насильства.

Отже, заволодіння майном супроводжувалося погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я.

3. Чи доводять наявні у справі докази, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив напад з метою заволодіння грошовими коштами, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України?

На підставі комплексної оцінки доказів, у тому числі показань свідків, даних відеозапису камер спостереження, протоколів огляду місця події, а також власних показань обвинуваченого ОСОБА_8 , суд встановив, що саме ОСОБА_8 увечері 20 січня 2019 року зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », направив предмет, схожий на пістолет, у бік продавця, пред`явив вимогу передати грошові кошти та отримав їх, після чого залишив місце події.

Встановлення наявності складу злочину у діях обвинуваченого

Сукупність цих обставин доводить вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що повністю відповідає ознакам складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

XI. Призначене покарання

Положення КК України встановлюють, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ст. ст. 50, 65 КК України).

Варто вказати, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Однак, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому кримінальному правопорушенню та передбачає, що покарання має бути домірним вчиненому.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, дані про особу обвинуваченого, є особою, раніше не судимою, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, сім`є не має, дітей на утриманні не має, працює неофіційно різноробочим, вину не визнав, завдані злочином збитки не відшкодовував.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, за матеріалами провадження та з урахуванням позиції сторін відсутні.

Також у межах цього провадження суд змушений був неодноразово вживати заходів процесуального примусу у виді приводу обвинуваченого, загалом за час слухання справи до ОСОБА_8 було застосовано сім приводів.

Такі дії свідчать про навмисне ухилення обвинуваченого від явки до суду, порушення обов`язків, покладених на нього процесуальним законом, та демонструють зневажливе ставлення до суду і учасників процесу.

Окрім цього, зафіксовано випадки, коли на призначені судові засідання, у тому числі за участю свідків, обвинувачений не з`являвся без поважних причин, ускладнюючи тим самим встановлення обставин справи та затягуючи її розгляд.

Така поведінка не свідчить про намагання сприяти встановленню істини, що також враховується судом під час визначення виду та розміру покарання.

Суд, серед іншого, має право при врахуванні даних про особу обвинуваченого брати до уваги, що хоч обвинувачений ОСОБА_8 не має знятих чи непогашених судимостей, втім відповідно до наявної інформації, він є обвинуваченим у ряді інших кримінальних проваджень, розгляд яких триває, зокрема, у Дніпровському районному суді міста Києва за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 357 КК України; у Шевченківському районному суді міста Києва за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України; а у Печерському районному суді міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України тощо.

Враховуючи сукупність наведеного, а також те, що за ч. 1 ст. 187 КК України максимальне покарання становить сім років позбавлення волі, суд вважає справедливим і необхідним для досягнення мети покарання призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, але наближених до максимальних, а саме строком на шість років, що є співмірним ступеню тяжкості злочину, особі обвинуваченого та сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

XII. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, що завершив свою дію на час ухвалення вироку. Під час судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Питання про вирішення долі речових доказів у порядку ст. 100 КПК України перед судом не порушувалось.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись статтями 2, 7, 9, 17, 84, 89, 91, 94, 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

Строк відбування покарання рахувати із дня затримання обвинуваченого ОСОБА_8 у порядку виконання цього вироку.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, що завершив свою дію на час ухвалення вироку. Під час судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про вирішення долі речових доказів у порядку ст. 100 КПК України перед судом не порушувалось.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1