Справа № 466/8650/24
Провадження № 1-кп/466/378/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000869 від 17.06.2024, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого, востаннє, 13.11.2017 року, Галицьким районним судом м. Львова, за п.4 ст.115, ч.5 ст.72 КК України, до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково ухвалою Дрогобицького міського суду Львівської області від 30.05.2019 при не відбутому терміні : 2 роки, 7 місяців 27 днів, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 16.06.2024, у період часу з 12:00 год по 14:00 год.,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи у кімнаті №1 приміщення готелю «Експрес Вояж» розташованого за адресою: м. Львів, вул. Джерельна, 65 таємно, викрав кросівки чорного кольору з емблемою «adidas», вартістю 800 грн., спортивну куртку чорного кольору у котру одягнувся, вартістю 1000 грн., павер банк марки «Redmi», ємністю 20000 мініампер вартістю 999 грн. у кількості 1 шт., 2 пари джинсів синього та темно-сірого кольору, загальною вартістю 2000 грн., що належали потерпілому ОСОБА_6 , після чого покинув приміщення готелю «Експрес Вояж» та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 збитків на загальну суму 4988 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини вчинення правопорушення. Зазначив, що щиро кається у скоєному, просить суд його суворо не карати.

Від потерпілого ОСОБА_6 поступило клопотання про проведення судового розгляду в його відсутності, покарання обвинуваченому просить призначити згідно закону.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості, така повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000869, що не оспорювались учасниками судового розгляду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Судом при призначенні покарання ОСОБА_4 враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відтак, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

Суд також враховує характеризуючі дані обвинуваченого. Зокрема те, що останній, не перебуває на обліку психоневрологічному диспансері . Проте, згідно довідки з КНП ЛОР «Львівський медичний центр превенції та терапії узалежнень» вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку з березня 2023 року, встановлений діагноз - розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі. Проте враховуючи характеризуючи дані на обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, матеріальний стан, обставини вчинення злочину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. Відтак, до нього слід застосувати вимоги ст. ст. 75,76 КК України.

Судові витрати відсутні. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід на момент розгляду справи судом не обирався.

Відповідно до положень ст.615 ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення у зв`язку з умовами, пов`язаними з воєнним часом: оголошення тривог, відключення електропостачання через постійні повітряні ракетні та дронові атаки внаслідок збройної агресії РФ на Україну, що триває з 24 лютого 2022р.

Тому суд, враховуючи також положення ст.376ч.2 КПК України, згідно якої «в разі, якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді», вважає можливим, за аналогією Закону, обмежитися проголошенням резолютивної частини ухвали з врученням повного її тексту учасникам судового засідання відразу після проголошення.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд ,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: DVD-R диски у кількості 2 шт. - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: взуття (кросівки) чорного кольору вилучені в ході ОМП за адресою м. Львів. вул. Джерельна у приміщенні №1 - повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1