Провадження № 11-сс/4808/230/25
Категорія ст. 199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2025 року клопотання задоволено, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 09 серпня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування. Залишено раніше визначений розмір застави 1 960 000 гривень.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину, а саме ч. 3 ст. 332 КК України. Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, існують на даний час, та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема у пунктах 1, 3, 4 та 5.

Крім того суддя дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру застави.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовжений ОСОБА_8 запобіжний захід замінити на домашній арешт в нічний час. А якщо суд прийде переконання, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є доцільним то просить зменшити розмір застави.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим і невмотивованим.

Зазначає, що підозра у частині того, що ОСОБА_8 будучи працівником правоохоронного органу та використовуючи своє службове посвідчення - забезпечував безперешкодний проїзд осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України через блок пост Державної прикордонної служби України у с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області з метою не викриття дійсних намірів таких осіб - є не обґрунтованою, а отже і необґрунтованою в цілому.

Звертає увагу на те, що клопотання про продовження строку тримання під вартою необґрунтоване посиланнями на обставини провадження. Мотиви та обґрунтування слідчого судді щодо наявності ризиків зводяться до одного, до формальності, без будь-яких доказів, які б підтверджували наявність цих ризиків, тобто посилаються на тяжкість злочину, серйозність покарання, переховування від слідства чи суду, впливати на свідків, перешкоджати провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наголошує, що суд не навів обґрунтування та мотивів незастосування більш м`якого запобіжного заходу, хоча у справі є дані, які вказують на таку можливість і необхідність.

Так, надано характеристику з місця роботи та проживання, в яких характеризується з позитивної сторони, тобто має позитивну репутацію, довідку про реєстрацію місця проживання в м. Івано-Франківську, тобто в місці проведення досудового розслідування, має роботу, одружений та утримує матір-пенсіонерку, непрацюючу дружину та малолітнього сина, тобто підозрюваний має міцний соціальний зв`язок в місці проживання, що забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігає спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зазначає, що визначений розмір застави є непосильним для підозрюваного та його членів сім`ї і перетворює обраний йому запобіжний захід, тримання під вартою, як безальтернативне ув`язнення.

Крім того згідно даної підозри сторона обвинувачення підозрює ОСОБА_8 у незаконному переправлені через державний кордон України двох осіб: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за що отримав кошти в сумі 2500 доларів США, а не 120 осіб та коштів у сумі 720000 доларів США, що робить розмір застави невиправданим та у вісім разів перевищує максимальну суму застави передбачену п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили задовольнити апеляційну скаргу захисника та замінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час, або зменшити розмір застави;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом апеляційного оскарження є саме рішення слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 від 11 червня 2025 року, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку судовим рішенням, які вже набули законної сили та виконані у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 відповідає цим вимогам, оскільки слідчий суддя правильно задовольнив клопотання, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В кримінальному провадженні № 0000006 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 , згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

На думку суду апеляційної інстанції, задовольняючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя, дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується наведеними прокурором даними разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, зокрема: клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 06 червня 2025 року (а.п. 1-24), протоколом допиту свідка від 06 січня 2025 року (а.п. 29-30), протоколом допиту свідка від 13 січня 2025 року (а.п. 31-32), протоколом допиту свідка від 11 лютого 2025 року (а.п. 33-34), протоколом допиту свідка від 22 лютого 2025 року (а.п. 35-38), протоколом допиту свідка від 23 лютого 2025 року (а.п. 39-40), протоколом про результати аудіо-відеоконтролю особи від 12 лютого 2025 року (а.п. 41-45), протоколом про результати аудіо-відеоконтролю особи від 12 лютого 2025 року (а.п. 46-49), протоколом про результати аудіо-відеоконтролю особи від 12 лютого 2025 року (а.п. 50-61), повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 27 травня 2025 року (а.п. 62-74), постановою про оголошення у міжнародний розшук підозрюваного від 04 червня 2025 року (а.п. 75-77) та іншими.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що слідчий суддя досліджує обставини злочину лише щодо пред`явленої підозри, після повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування ще триває, встановлюються нові фактичні дані, перевіряються обставини.

На думку суду апеляційної інстанції, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів належним чином оцінив в сукупності всі обставини згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі характеризуючі особу підозрюваного ОСОБА_8 .

Сукупність відомостей, які були встановлені під час розгляду клопотання, давали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваним дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, є реальним, оскільки, ОСОБА_8 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, є реальним, оскільки ОСОБА_8 відомі повні анкетні дані свідків та місце їх проживання, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування. Також, ОСОБА_8 в силу того, що обіймає посаду в установі виконання покарань, має тісні зв`язки із особами, які раніше відбували покарання, які може також використовувати для незаконного впливу на свідків.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду. На цей час не встановлено повне коло осіб, що причетні до вчинення указаного злочину, а тому ОСОБА_8 може вчинити дії, щодо повідомлення таких осіб про обставини провадження, узгоджувати з ними свої дії та показання і таким чином перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального провадження;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, є реальним, оскільки ОСОБА_8 , використовуючи надану йому владу та службові повноваження начальника відділу ІТЗО (інженерно-технічних засобів охорони) ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9), з метою одержання доходів може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, використовуючи свій статус, навички, вміння та наявні зв`язки.

Висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею зроблено в результаті аналізу сукупності даних про подію кримінальних правопорушень, відомостей, що характеризують особу підозрюваного, інших обставин по кримінальному провадженню, оцінки доводів прокурора.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності з ст. 199 КПК України в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи прокурора про те, що ризики згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України з часу застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати до теперішнього часу, що в свою чергу виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.

Стороною захисту не наведено вагомих підстав вважати, що обставини, які вказували на наявність заявлених прокурором ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, змінилися, та відповідно, вони зменшились, а також, що після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини.

Суд апеляційної інстанції враховує, що завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_8 перешкоджали вагомий об`єм слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів, їх аналіз та оцінку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що під час розгляду клопотання доведено неможливість запобігання відповідним ризикам у разі застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При застосуванні іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно нього існує значна ймовірність того, що він порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Стороною захисту не спростовано мотивів слідчого судді про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і розмір застави.

В ухвалі слідчого судді зазначено належне мотивування про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проаналізовано доводи сторони захисту.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя провів ретельний аналіз наявності підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , і з огляду на його підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, їх обставини, тяжкість, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого.

Слідчий суддя правильно визначив розмір застави в сумі 1 960 000 гривень. На думку колегії суддів саме такий розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для зменшення розміру застави не встановлено.

Крім того з огляду на викладене, застава у розмірі, визначеному пунктом другим частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя правильно дійшов висновку, що раніше визначений розмір застави у сумі 1 960 000 грн. (один мільйон дев`ятсот шістдесят тисяч гривень) не є завідомо непомірним для ОСОБА_8 з огляду на характер вчиненого діяння, тривалість протиправної діяльності та суму отриманих від неї незаконних доходів.

Підстав для скасування рішення суду в частині обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави колегія суддів не встановила.

Під час апеляційного розгляду апелянтами не спростовано встановлених слідчим суддею підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

За таких обставин, ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5