Справа № 206/2192/25
Провадження № 1-в/206/129/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання на підставі ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, п.13 ч.1 ст.1 ст.357, ч.1 ст.539 КПК України щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 ріки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2025 року начальник відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним поданням.

Відповідно до подання, 02.12.2015 до відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях (далі відділ № 5) з Дзержинського міського суду Донецької області надійшли на виконання розпорядження та копія вироку у відношенні гр. ОСОБА_5 02.03.2016 до Дзержинського міського суду Донецької області відділом № 5 було направлено подання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду згідно ст. 537 ч. 1 п. 8 КПК. 24.09.2020 працівниками відділу № 5 стало відомо про обвинувачення гр. ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України. Кримінальне провадження по даній справі було передано до Жовтневого районного суду м. Маріуполя. На даний час кримінальне провадження відносно останнього не розглянуто. Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП. Причому, визначаючи два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, треба виходити із того його розміру, який діяв на момент вчинення діяння (тобто 3028 грн. якщо крадіжку скоєно - у 2024 році, 2684 грн., якщо у 2023 році і так далі). З 09.08.2024 року змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність відповідно ч. 1 ст. 5 КК України призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія вищезазначеного має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Законом України від 28.12.2014 р. № 80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи в розмірі 1218 грн. Згідно вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2015 р., сума заподіяного збитку, завданих ОСОБА_5 , на час скоєння крадіжки 11.07.2015 р., становить 1005.00 грн., що менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян згідно норми кримінального законодавства у 2015 р., а саме менше 1218 грн.

Тому начальник відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях просить суд розглянути питання про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2015.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подання.

Представник сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце повідомлена належним чином, клопотань не надходило.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали подання, та електронну особову справу на засудженого, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, відповідно до якого ст. 51 КУпАП викладено в наступній редакції:

«Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, -

тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, розмір якої не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2015 року становить 1218 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 609 грн. на 2015 рік.

Аналізуючи вищенаведене, крадіжка майна, вартість якої становить у 2020 році грошову суму до 1218 грн. включно, становить адміністративне правопорушення.

Згідно з вироком Дзержинського міськрайонного суду Донецької області від 30.10.2015 року ОСОБА_5 завдав матеріальну шкоду на суму 1005 грн. 00 коп., що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1218 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Дзержинського міськрайонного суду Донецької області від 30.10.2015 року завдав збитків на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Отже, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення подання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання органу пробації, оскільки зміни внесені Законом України № 3886-ІХ до ст. 51 КУпАП впливають на визначення складу кримінального правопорушення при притягненні особи до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України та скасовують кримінальну протиправність діяння за яке був засуджений ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання на підставі ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч.1 ст. 537, ч.1 ст. 539 КПК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2015 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки - у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровськ протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1