Провадження № 1-кп/470/70/25
Справа № 470/280/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області відрядженого для виконання обов`язків прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2024 року за № 0000256 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бородіно Тарутинського району Одеської області, болгарина, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді командира комендантського відділення, комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , військове звання «головний сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.413 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2020 року обвинувачений ОСОБА_3 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського (старшинського) складу, строком на три роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( по особовому складу) від 23.10.2020 року №161-Р ОСОБА_3 було прийнято на військову службу за контрактом і призначено на посаду командира комендантського відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , ВОС -10018214.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 23.10.2020 року № 226 ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та визнано вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «молодший сержант».

Відтак, з 23 жовтня 2020 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Військова частина НОМЕР_1 станом на травень 2024 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року була залучена до здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії і знаходилась в районі ведення бойових дій на території Миколаївської області у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, а саме угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а особовий склад військової частини НОМЕР_1 , зокрема головний сержант ОСОБА_3 , виконував бойові завдання на лінії безпосереднього зіткнення із супротивником у районі проведення бойових дій.

Згідно зі статтями 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно зі ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Проходячи військову службу, головний сержант ОСОБА_3 , відповідно до вимог статей 17, 65, 68 Конституції України, статей 9, 11, 16, 49,125-126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно з положеннями статей 1, 3, 7 ЗУ «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Пунктом 13 «Положення про порядок обліку, зберігання, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою КМУ від 04.08.2000 № 1225, визначено, що військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників; умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати.

Відповідно до п.2 розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. З огляду на зазначене, обвинувачений ОСОБА_3 , під час поводження зі зброєю та боєприпасами, повинен був зберігати при собі видану йому зброю та боєприпаси, і вчиняти всі необхідні дії, які б унеможливлювали їх втрату чи викрадення.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ, встановлено, що військовослужбовці зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоди. Особи, які посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягаються до матеріальної відповідальності. Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

04.03.2024 року головним сержантом ОСОБА_3 в приміщенні запасного командного пункту та іншого майна комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , було отримано 5,45 мм автомат «АКС -74У», 1985 р.в. № НОМЕР_2 вартістю 2894,44 грн. та 30 патронів калібру 5,45 мм до нього, загальною вартістю 2901,47 грн, про що зроблено відмітку в «Книзі видачі зброї та боєприпасів комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , інв.№207».

03 травня 2024 року, більш точного часу органами досудового розслідування встановлено не було, головний сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді командира комендантського відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території запасного командного пункту та іншого майна комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , в межах населеного пункту АДРЕСА_3 , не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення ст.ст. 2,9,11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1,3,7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», п.2,4 розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359 ( в редакції наказу Міністерства оборони України №569 від 20.10.2015), п.13 «Положення про порядок обліку, зберігання, та використання військового майна у Збройних Сил України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, зберігання 5,45 мм автомату «АКС -74У», 1985 р.в., №263931 та 30 патронів калібру 5,45 мм, не забезпечив та всупереч вказаним вимогам, ввірені йому та отриманні для службового користування зазначені автомат і патрони на зберігання до військової частини не здав, у порушення порядку збереження та використання військового майна, залишив без нагляду 5,45 мм автомат «АКС -74У», 1985 р.в., № НОМЕР_2 та 30 патронів калібру 5,45 мм, в підвальному приміщенні будівлі запасного командного пункту, не контролюючи їх наявність. Внаслідок чого, через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, обвинувачений ОСОБА_3 втратив ввірену йому для службового користування зброю та бойові припаси до неї, а саме 5,45 мм автомат «АКС -74У», 1985 р.в., № НОМЕР_2 та 30 патронів калібру 5,45 мм, чим спричинив військовій частині НОМЕР_1 матеріальну шкоду на загальну суму 2901 грн 47 коп.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 втратив ввірену для службового користування зброю, бойові припаси, внаслідок порушення правил їх зберігання, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.413 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.413 КК України визнав повністю. Суду показав, що 03 травня 2024 року, перебуваючи в приміщенні запасного командного пункту, у період часу з 19 год. 20 хв. до 19 год. 30 хв. вийшов до магазину. Після повернення виявив, що до приміщення було проникнення через вікно, всередині все було перевернуто, камера спостереження вимкнена, та зникла ввірена йому зброя - автомат «АКС -74У», 1985 року випуску та 30 набоїв до нього. Він одразу доповів командуванню про ситуацію, почав самостійно опитувати місцевих та звернувся до поліції, яка того ж дня встановила і знайшла порушника. Зброю та набої було вилучено у цієї особи до поліції. Розуміє, що порушив вимоги щодо зберігання зброї і патронів, оскільки не повинен був залишати їх без нагляду, у вчиненому щиро розкаявся.

В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, погодився з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, та не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин. Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та документів характеризуючих особу обвинуваченого.

Відповідно до даних витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 226 від 23.10.2020 року старшину ОСОБА_3 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( по особовому складу) від 23.10.2020 року №161-РС на посаду командира комендантського відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), з 23 жовтня 2020 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і визнано вважати таким, що з 23 жовтня 2020 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою ( а.с.130).

За даними копії Книги видачі зброї та боєприпасів комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , інвентарний номер №207, та відомості закріплення зброї за особовим складом комендантського взводу в/ч НОМЕР_1 , 04 березня 2024 року головному сержанту ОСОБА_3 було видано автомат АКС -74У № НОМЕР_2 та магазин до нього (а.п.132-134).

Відповідно до даних акту проведення щорічної планової інвентаризації стрілецької зброї служби ракетно артилерійського озброєння, у період з 01.09.2023 року по 25.12.2023 року та розписок до них, балансова вартість 5,45 автомату АКС -74У № НОМЕР_2 становила 3220,61 грн ( а.п.139-142).

За даними службового розслідування військової частини НОМЕР_1 розпочатого 05.05.2024 року, неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказу МОУ № 359 від 29.05.2005 року, що затверджують «Інструкцію про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» командиром комендантського відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 головним сержантом ОСОБА_3 , призвело до викрадення 03 травня 2024 року, 5,45 мм автомату АКС-74У № НОМЕР_2 та 30 шт. 5,45 патронів з магазином, у зв`язку з чим матеріали службового розслідування щодо обвинуваченого було направлено до ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ( а.п.101-114).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 944 від 15.05.2025 року службове розслідування за фактом завдання військовослужбовцем ОСОБА_3 шкоди державі внаслідок втрати озброєння та майна комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , було завершено 15.05.2024 року ( а.п.144-148).

Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є доведеною та кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ч.3 ст.413 КК України - як втрата ввіреної для службового користування зброї, бойових припасів, внаслідок порушення правил їх зберігання, в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він за місцем проживання в м.Арциз Одеської області характеризується виключно позитивно, скарг на нього не надходило, на адміністративній комісії він не розглядався, має стійкі соціальні зв`язки, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягався, за місцем служби у військовій частині НОМЕР_3 характеризується позитивно, як достатньо професійно грамотний, дисциплінований військовослужбовець, який у 2014 по 2015 роках брав безпосередню участь в антитерористичній операції, з 24.02.24 року приймає безпосередню участь у здійсненні захисту із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, неодноразово заохочувався подяками і грамотами, нагороджений відзнакою Міністра оборони України «10 років сумлінної праці», за досудовою доповіддю Болградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області має низькі ризики небезпеки для суспільства та окремих осіб, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства ( а.п.59,71-76,89,124-129).

Обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною ч.1 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, вчинення кримінального правопорушення вперше, особу обвинуваченого, який не є суспільно небезпечною особою, раніше не судимий, виключно позитивно характеризується як за місцем проживання так і несення військової служби, обставини та відсутність негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, та вважає можливим призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, більш м`якого ніж передбачено санкцією ч.3 ст.413 КК України, а саме покарання у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення як ним так і іншими особами кримінальних правопорушень.

При визначенні розміру штрафу суд керується ч.2 ст. 53 КК України, а саме враховує конкретні обставини, розмір шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення та його майновий стан, а саме наявність у обвинуваченого сталого доходу у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.413 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 175 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2975 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять) грн.

Арешт автомату АКС - 74У чорного кольору, серійний номер «», магазину коричневого кольору із 30 набоями калібру 5,45 мм, номер «270» «92» та прилад для безшумної стрільби, накладений ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 травня 2024 року по справі № 485/1027/24, провадження №1-кс/485/174/24 - скасувати.

Речові докази по справі: автомат АКС-74У чорного кольору, серійний номер НОМЕР_4 , магазин до нього, коричневого кольору із 30 набоями калібру 5,45 мм, номер «270» «92» та прилад для безшумної стрільби, які перебувають в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області повернути військовій частині НОМЕР_1 як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1