Дата документу 08.08.2025Справа № 554/7233/25
Провадження № 1-кп/554/830/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000115 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні має малолітню дитину 2017 року народження, військовослужбовець, лейтенант за призовом по мобілізації, командир навчального взводу викладач навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 170 від 21.04.2023 лейтенанта за мобілізацією ОСОБА_3 зараховано до списків вказаної військової частини, призначено на посаду командира навчального взводу викладача навчальної роти військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

20 січня 2025 року в період часу з 03:00 год до 06:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з однієї з кімнат квартири мобільний телефон, належний ОСОБА_5 марки «Apple», моделі «Iphone 13», об`ємом пам`яті 256 ГБ, в корпусі темно синього кольору, імеі1: НОМЕР_3 ; імеі2: НОМЕР_4 .

Надалі ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 15999,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловив думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому вважав необхідним обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішення долі речових доказів, а також процесуальних витрат.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора.

Потерпілий, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд роз`яснив, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти такого рішення суду не заперечували. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішення долі речових доказів, процесуальних витрат.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Вину визнав у повному обсязі. У вчиненому щиро кається. Показав, що був у гостях у знайомих людей. Там також гостював потерпілий. Обвинувачений викрав у нього телефон та здав у ломбард. В подальшому, в присутності поліції він "викупив" телефоне з ломарду та повернув його потерпілому.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, письмові докази, необхідні для вирішення долі речових доказів, процесуальних витрат, вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч.4 ст.185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст.67 КК України, не встановлено.

Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України належить до категорій тяжких злочинів, наявність пом`якшуючої обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом із тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, думку прокурора, висновок органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього потрібно застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування основного покарання із випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а також п.2 ч.3 ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого згідно довідок експертної установи в загальному розмірі 1591,80 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений на майно під час досудового розслідування, необхідно скасувати.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1591,80 гр (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна грн 80 копійок).

Скасувати арешт на майно, який накладено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 07 лютого 2025 року.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Iphone 13", залишити потерпілому, ОСОБА_5

- документи, оптичні та інші електронні носії інформації з аудіо- та відеозаписами слідчих та процесуальних дій, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1