Справа №534/1610/25
Провадження №1-кс/534/273/25
У Х В А Л А

24 червня 2025 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

До Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання терміном на 2 місяці.

Обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання вмотивовано слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганням ризикам можливого переховування від органів досудового розслідування та суду та можливістю вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зі змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 лютого 2025 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував у приміщені квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання своєї сім?ї, а саме: дружини ОСОБА_6 , доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 . Знаходячись у приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_4 виявив мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13» 8/ 256GB, кольору Ice Blue, з IMEI НОМЕР_1 , який належать його дружині ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник прямий корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», керуючись корисливим мотивом та метою, діючи таємно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13» 8/ 256GB, кольору Ice Blue, з IMEI НОМЕР_1 вартістю 7078 гривень 78 копійок, які належать його дружині ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 7078 гривень 78 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

II. В середині березня 2025 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував у приміщені квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання своєї сім?ї, а саме: дружини ОСОБА_6 , доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_9 . Знаходячись у приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_4 виявив мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13» 8/ 256GB, кольору Ice Blue, з IMEI НОМЕР_1 , який належать його дружині ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник прямий корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», керуючись корисливим мотивом та метою, діючи таємно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13» 8/ 256GB, кольору Ice Blue, з IMEI НОМЕР_1 вартістю 6959 гривень 27 копійок, які належать його дружині ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 6959 гривень 27 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

III. 25 березня 2025 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував у приміщені квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання своєї сім?ї, а саме: дружини ОСОБА_6 , доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 . Знаходячись у приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_4 виявив велосипед марки «Titan» моделі «Extreme», чорного та зеленого кольорів, який належать його дружині ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник прямий корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», керуючись корисливим мотивом та метою, діючи таємно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Titan» моделі «Extreme» чорного та зеленого кольорів, вартістю 7633 гривні який належать його дружині ОСОБА_6 . У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 7633 гривні

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

IV. 22 квітня 2025 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував у приміщені квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання своєї сім?ї, а саме: дружини ОСОБА_6 , доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 .

Знаходячись у приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_4 виявив пральну машину Daewoo WMS612T3WB7UA білого кольору, яка належать його дружині ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник прямий корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», керуючись корисливим мотивом та метою, діючи таємно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», шляхом вільного доступу викрав пральну машину Daewoo WMS612T3WB7UA білого кольору вартістю 10620 гривень 50 копійок, який належать його дружині ОСОБА_6 . У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 10620 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 28.05.2025.

У судовому засіданні прокурор підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягала на застосуванні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Прокурор наголосила на тому, що ОСОБА_4 не має офіційного працевлаштування і постійного легального джерела доходів, у зв`язку з цим є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 і надалі не маючи легальних джерел доходів може продовжити злочинну діяльність, тобто існують наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому прохає клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував з приводу задоволення клопотання, обставини викладені у підозрі підтвердив.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст.277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

В межах зазначеного кримінального провадження 16.06.2025 ОСОБА_4 слідчим ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 було повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_4 24.06.2025 о 10 год 30 хв, з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягами з ЄРДР за фактами крадіжки; протоколами допиту потерпілої та свідків; висновком судової товарознавчої експертизи № 1404 від 11.06.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 та позицією підозрюваного висловленою ним у судовому засіданні, який вважає підозру обгрунтованою.

Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже досудове розслідування наразі не завершено.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, та наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Частиною 1 ст.179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області та суду, в залежності від стадії кримінального провадження, для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій за їх кожною вимогою; 2) не відлучатися за межі м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою щодо обставин кримінального правопорушення.

Щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 обмежувального заходу відповідно до ч. 6 ст. 194 КК України у виді направлення для проходження лікування від наркотичної залежності, слідчий суддя зазначає, що жодними наданими належними та допустимими доказами не підтверджено, що ОСОБА_4 є наркотично залежною особою і потребує такого лікування, з огляду на що слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 такого обмежувального заходу.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Згідно із ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладанням на нього, строком до 24 серпня 2025 року включно наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області та суду, в залежності від стадії кримінального провадження, для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій за їх кожною вимогою;

- не відлучатися за межі м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою щодо обставин кримінального правопорушення.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Вручити підозрюваному копію ухвали про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено в судовому засіданні о 13 год 00 хв 25 червня 2025 року в залі судових засідань Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області.