Справа № 146/1105/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2025 р. селище Томашпіль

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000012 від 18 лютого 2025 року

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області із даною скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_4 від 26 червня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000012, та зобов`язати дізнавача (або іншу уповноважену особу) відновити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, провести повне та всебічне дослідження всіх обставин, у тому числі здійснити належну експертизу наданих аудіо- та відеозаписів, та надати вірну правову оцінку діям директора Томашпільського КП ОСОБА_5 .

Зазначена скарга обґрунтована наступним.

18 лютого 2025 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0000012, розпочате за ознаками ч. 3 ст. 171 КК

Підставою для реєстрації стала заява скаржниці ОСОБА_3 як журналістки онлайн-медіа «АNZHUR.INFO» щодо перешкоджання її законній професійній діяльності з боку директора Томашпільського комунального підприємства ОСОБА_5 .

1 грудня 2024 року ОСОБА_3 направила директору Томашпільського КП ОСОБА_6 запит на публічну інформацію (вихідний номер 137/12/24 ІА) про: кількість закупленого дизельного пального КП за 2022 та 2024 роки; акти списання дизельного пального з усіма додатками КП за 2022 та 2024 роки.

18 грудня 2024 року КП продовжило строк розгляду запиту до 20 робочих днів.

08 січня 2025 року скаржниці надали змогу ознайомитися із запитаною інформацією у приміщенні Томашпільського КП. Вона разом зі своїм колегою ОСОБА_7 фіксувала весь перебіг ознайомлення на бодікамеру. Їм було надано більше 10 000 аркушів подорожніх листів, проте не були надані акти списання дизельного пального та інформація про кількість закупленого дизельного пального. Головний бухгалтер пояснив, що актів списання у них немає, а інформацію про закупівлю «скине» на її електронну адресу «трохи пізніше».

Черезвеликий обсяг подорожніх листів, скаржниця повідомила головному бухгалтеру, що прийде ознайомлюватисяз ними пізніше, а щодо актів списання подам інший запит, можливо, дляознайомлення з іншими внутрішніми обліковими документами.

Головний бухгалтерповідомив, щоб ОСОБА_3 попередньо узгоджувала дату візиту, посилаючись нарічну звітність. Цю розмову чув директор Томашпільського КП та колега-журналіст ОСОБА_7 ,

13 лютого 2025 року скаржниця із моїм колегою ОСОБА_7 знову прийшли до Томашпільського КП,фіксуючивсе набодікамеру, та запитали головного бухгалтера, чи можна продовжити ознайомленняз подорожніми листами. Головний бухгалтер відповів, щоключі знаходятьсяу директора, а він сьогодні відсутній. У зв`язку з цим, скаржниця повідомила, що прийде 14 лютого 2025 року для завершення ознайомлення.

14 лютого 2025року скаржниця та її колега ОСОБА_7 прийшли до Томашпільського КП длядоознайомлення іззапитаноюінформацією (подорожніми листами).

Директор Томашпільського КП ОСОБА_5 вийшовназустріч та категорично заявив, щоб подавали ще один такийсамийінформаційний запит, оскільки він частину документів передав в архів. Також директор ОСОБА_5 повідомив, що «їхній запит має строк дії».

Таким чином директор відмовив у доступі до тієї частини документів, які за його словами, ще не були архівовані, порушивши тим самим вимогу щодо відкритості та доступу до публічної інформації.

У зв`язку з вказаним скаржниця викликала працівників поліції та написала заяву про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 171 КК України, та в подальшому було відкрите кримінальне провадження № 0000012 від 18 лютого 2025 року.

26 червня 2025 року дізнавач ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження, мотивуючи це відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки «не вбачається умисел, спрямований саме на перешкоджання законній діяльності журналіста», а також тим, що «наразі ОСОБА_3 ознайомилася з запитуваними документами в повному обсязі».

Скаржниця ОСОБА_3 вважає вказану постанову дізначава незаконною та необґрунтованою, оскільки дізнавач формально підійшов до оцінки доказів, а саме відео- та аудіозаписів з бодікамери, не було вжито заходів для проведення фоноскопічної експертизи або покращення якості запису, що є необхідним для повного та об`єктивного розслідування.

Також скаржниця зазначає, що дізнавач проігнорував факт ненадання повної інформації на її перший запит, у постанові не надано належної правової оцінки факту прямої відмови директора ОСОБА_5 надати доступ до документів 14 лютого 2025 року та його вимоги подавати новий запит після вже розпочатого процесу ознайомлення.

Скаржниця ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала за обставин зазначених в ній, просила скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_4 від 26 червня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000012, та зобов`язати дізнавача відновити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, провести повне та всебічне дослідження всіх обставин, у тому числі здійснити належну експертизу наданих аудіо- та відеозаписів, та надати вірну правову оцінку діям директора Томашпільського КП ОСОБА_5 .

Дізнавач СД ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечив, просив в її задоволенні відмовити, з тих підстав, що ним було винесено вмотивовану постанову на підставі дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Прокурор Тульчинської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження слідчий суддя встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно п.4 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СД Томашпільського ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП в Вінницькій області перебувало кримінальне провадження №0000012 від 18 лютого 2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст.171 КК України.

З витягу з ЄРДР № 0000012 від 18 лютого 2025 року, встановлено, що 18 лютого 2025 року до ЧЧ ВП№2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , а також ОСОБА_3 , щодо перешкоджання їхній професійній діяльності журналістів онлайн медіа «АNZHUR.INFO» з боку директора Томашпільського КП.

26 червня 2025 року дізнавачем СД Томашпільського ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП в Вінницькій області ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття вказаного кримінального провадження в зв`язку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 171 КК України.

Дане процесуальне рішення обґрунтоване тим, що оцінюючи об`єктивно, в сукупності зібрані докази по кримінальному провадженню та покази свідків, підтверджується факт того, що ОСОБА_5 не вчиняв дій спрямованих на перешкоджання законній професійній діяльності журналістки ОСОБА_3 .

За змістом положень ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного й неупередженого рішення.

Згідно зі ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відтак постанова слідчого, дізнавача прокурора про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути зазначено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального закону, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, в свою чергу, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим, дізнавачем, прокурором постанови. В разі, якщо слідчим, дізнавачем, прокурором закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого, дізнавача, прокурора на їх спростування.

Водночас оскаржувана постанова дізнавача не відповідає вищевказаним вимогам КПК України.

Так, об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст.171 КК України (перешкоджання законній професійній діяльності журналістів), складають наступні дії: незаконне вилучення зібраних, опрацьованих, підготовлених журналістом матеріалів і технічних засобів, якими він користується у зв`язку із своєю професійною діяльністю, незаконна відмова у доступі журналіста до інформації, незаконна заборона висвітлення окремих тем, показу окремих осіб, критики суб`єкта владних повноважень, а так само будь-яке інше умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності.

Перешкоджання законній професійній діяльності журналістів - це протиправне створення перепон, обмежень, заборон щодо одержання, використання, поширення та зберігання інформації окремим журналістом (журналістами) чи засобом масової інформації. Воно може виразитись у примушуванні до поширення певної інформації або відмові в її поширенні, здійсненні цензури, незаконному вилученні тиражу друкованої продукції, знятті передачі з ефіру, недопущенні журналіста до участі у прес-конференції, безпідставній відмові в акредитації засобу масової інформації чи окремому журналістові, позбавленні журналіста чи засіб масової інформації можливості скористатися переважним правом на одержання інформації, необгрунтованій відмові у задоволенні запиту щодо доступу до офіційних документів або наданні письмової чи усної інформації, порушенні права власності на інформацію, навмисному приховуванні інформації, безпідставній відмові від поширення певної інформації тощо.

Потерпілим від даного злочину є професійний журналіст - штатний або позаштатний творчий працівник, який як учасник інформаційних відносин професійно збирає, одержує, створює і готує інформацію для поширення її ЗМІ, виконує редакційно-посадові службові обов`язки в засобі масової інформації відповідно до професійних назв посад (роботи) журналіста, які зазначаються в державному класифікаторі професій України; свою професійну діяльність він може здійснювати в інтересах будь-якого друкованого (газети, журнали, бюлетені тощо і разові видання з визначеним тиражем) або аудіовізуального (радіомовлення, телебачення, кіно, звукозапис, відеозапис тощо) засобу масової інформації, а також інформаційного агентства.

Наявність у ОСОБА_3 статусу професійного журналіста підтверджується копією редакційного посвідчення № ММП-24009-ОМ від 20 вересня 2024 року, виданого головним директором новинного сайту «АNZHUR.INFO».

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 18 лютого 2025 року свідчить про те, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону не були в повній мірі дотримані при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, не проведено всіх необхідних слідчих/процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, дізнавачем не було належним чином перевірено всіх ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.171 КК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.2, ст.284 КПК України).

Однак, дізнавачем не було перевірено своєчасність та повноту надання інформації на журналістський запити ОСОБА_3 та не надано даним діям відповідної правової оцінки; не встановлено особу Томашпільського КП відповідальну за надання доступу до публічної інформації; не зроблено належної оцінки показам ОСОБА_5 щодо передачі частини документів до архіву; не встановлено який документ в Томашпільському КП регулює порядок та строки передачі документів в архів; не встановлено можливі поважні причини невиконання чи несвоєчасного виконання журналістського запиту ОСОБА_3 ; не дано належної правової оцінки поясненням директора Томашпільського КП, щодо посилання останнього на строк дії журналістського запиту.

Крім цього, в оскаржуваній постанові дізнавач зазначає, що при дослідженні наданого ОСОБА_3 відео неможливо зрозуміти, що говорить ОСОБА_5 через погану якість звуку. Однак ні з самої постанови ні з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що дізнавач вчиняв будь-які дії для належного відтворення звуку даного відео.

При цьому, в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про визнання оптичного диску з відео- та аудіо записами наданого ОСОБА_3 в якості речового доказу та долучення його до матеріалів кримінального провадження.

За таких обставин, постанова про закриття кримінального провадження від 26 червня 2025 року, дізнавачем СД Томашпільського ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП в Вінницькій області ОСОБА_4 , є необґрунтованою, передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

В ході досудового розслідування необхідно усунути вищевказані недоліки, провести інші процесуально-слідчі дії, необхідність в яких може виникнути додатково, та у відповідності до здобутих доказів прийняти в кримінальному провадженні законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, вимоги скарги ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання дізнавача (або іншу уповноважену особу) відновити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, провести повне та всебічне дослідження всіх обставин, у тому числі здійснити належну експертизу наданих аудіо- та відеозаписів, та надати вірну правову оцінку діям директора Томашпільського КП ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Ухвалення слідчим суддею рішення, яким зобов`язано слідчого вчинити конкретну дію, указує на втручання в процесуальні повноваження слідчого, про що зазначив також у постанові Верховний Суд у справі № 522/7836/21 від 1 грудня 2022, тому вимога скарги щодо зобов`язання дізнавача вчинити відповідні слідчі дії задоволенню не підлягає, оскільки дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 5 ст. 40 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000012 від 18 лютого 2025 року задовольнити частково.

Постанову дізнавача СД відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_4 від 26.06.2025 про закриття кримінального провадження № 0000012 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 171 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 18 лютого 2025 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 31 липня 2025 року о 15 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1