Справа № 752/7094/25
Провадження №: 1-кс/752/3015/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001024 від 03 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2025 року прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Рівненської обласної прокуратури звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 01.04.2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання директора ТОВ «Лексіон» ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001024 від 03 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що компанією «AlfiraSp. z.o.o.» до ТОВ «Лексіон» () надано транспортно-експедиційну заявку від 17.07.2023 №3/RZE на перевезення вантажу для одного з державних підприємств обороно-промислового комплексу, а саме: модульних зарядів ТСМ та 155мм снарядів LU 211 HB.

З акту наданих послуг від 25.07.2023 №AL2507RU/2023, за маршрутом з/с Щебрежин - Україна, +500км (сумарно орієнтовно 600км) вбачається, що перевезення вантажу здійснювали наступні транспортні засоби: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , НОМЕР_5 / НОМЕР_6 . Вартість послуг становила 12 000 Євро за 3 вантажівки (1 вантажівка - 4000 Євро).

Таким чином, на виконання умов укладеного договору між ДП МО України «Агенція оборонних закупівель» та компанією «AlfiraSp. z.o.o.», працівниками останньої до ДП МО України «Агенція оборонних закупівель» надано транспортно-експедиційну заявку від 20.07.2023 № 9 на перевезення вищезазначеної номенклатури товарів.

Установлено, що вказані послуги відповідно до Акту наданих послуг від 25.07.2023. №AL958-23 здійснювали транспортні засоби з д.н. НОМЕР_7 , НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , НОМЕР_1 / НОМЕР_8 , НОМЕР_9 / НОМЕР_10 . Останні два транспортних засоби, як установлено, замовлено польською компанією у ТОВ «Мультитранс» (). Вартість послуг становила 34 600 Євро за 5 вантажівок (1 вантажівка - 6920 Євро) з урахуванням експедирування супроводом озброєної охорони 5600 Євро, тобто саме перевезення складає 29 000 євро або 5800 Євро за транспортний засіб.

З урахуванням викладеного, різниця у перевезені становить 1120 Євро за один транспортний засіб, що складає близько 33% завищення чи переплат з метою особистого збагаченням та надмірних витрат обмеженого оборонного бюджету України.

Також, встановлено, що в документальних матеріалах поданих на митне оформлення фактичним перевізником є ТОВ «Лексіон» ().

Таким чином, наявні дані свідчать про те, що після укладення ДП МО України «Агенція обороннихзакупівель» договору на перевезення з польською компанією «AlfiraSp. z.o.o.», остання фактично не здійснюючи перевезень, укладає аналогічний договір з українською компанієюТОВ «Лексіон» () та як наслідок, різниця коштів залишається на рахунках польської фірми та можливо привласнюється власниками вказаних компаній.

Крім того, за наявними даними в період 2022-2024 років компанією «AlfiraSp. z.o.o.» для ДП МО України «Агенція оборонних закупівель» надано послуг на загальну суму понад 2,7 млн Євро.

Органом досудового розслідування з метою повного дослідження усіх обставин вчинення кримінального правопорушення від ГУ ДВКР СБ України отримано інформацію щодо можливої причетності до вчинення вказаного злочину причетний директор ТОВ «Лексіон» ОСОБА_6 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з урахуванням наведеного, 01.04.2025 слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва за місцем проживання директор ТОВ «Лексіон» ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук.

В ході проведення обшуку слідчим виявлено документи та речі, які на даний момент можуть стосуватися обставин вчинення кримінального правопорушення та в подальшому матимуть значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон «iPhone 14 Pro Max» s/n: НОМЕР_11 , smei: НОМЕР_12 , smei: НОМЕР_13 ;

- довіреність ТОВ «Лексіон» код 34464169 в двох екземплярах на румунській мові та український мові;

- довіреність № 228 від 08.06.2023 в двох екземплярах на румунській мові та український мові;

- дублікат спеціальної довіреності № 8381 на румунській мові та український мові;

- 1 купюра номіналом 200 Євро, 9 купюр номіналом 100 Євро, 42 купюри номіналом по 50 Євро, 1 купюра номіналом 20 Євро всього 3220 Євро;

- 53 576 доларів США;

- 474 500 гривень.

Вилучення вказаних речей та документів забезпечить подальше повне, всебічне та об`єктивне розслідування кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі. Підставою тимчасового вилучення виявленого під час обшуку мобільного терміналу обумовлена необхідністю проведення експертного дослідження, у тому числі із можливістю відновлення видаленої інформації, оскільки вказаний матеріальний об`єкт може містити інформацію, яка може бути використана органом досудового розслідування як доказ факту чи обставин, що встановлюються у ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному проваджені.

Постановою слідчого від 01.04.2025 вищевказаний виявлені та вилучені речі та документи визнано речовим доказом.

Таким чином з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, а також проведення оглядів, призначення та проведення ряду криміналістичних експертиз за вилученими в ході обшуку речами та предметами, що вже визнані речовими доказами, а також допитів свідків та проведення інших слідчих та процесуальних дій прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала вказане клопотання та просила його задовольнити, зазначила, що майно, на яке вона просить накласти арешт, визнане речовими доказами та на даний час існує необхідність накладення арешту на вказане майно. Також зазначила, що під час проведення обшуку, слідчим було прийнято рішення про вилучення грошових коштів у зв`язку з тим, що походження грошових коштів невідоме. Прокурор вказала, що сума збитків, завдана Державі внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення наразі в повному обсязі не встановлена, а тому необхідно провести ряд експертиз, за результатами яких можливо буде змінена правова кваліфікація.

Адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку не було надано дозвіл на вилучення грошових коштів та мобільних пристроїв, зазначили, що грошові кошти набуті законним шляхом та не мають відношення до вказаного кримінального провадження.

Крім того адвокат ОСОБА_5 подала до суду письмові заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні клопотання у зв`язку тим, що на її думку відсутні підстави для накладення арешту на майно, оскільки грошові кошти, мобільний телефон та довіреності не мають відношення до обставин кримінального провадження та слідчим суддею не було надано дозвіл на їх вилучення.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши думку прокурора, адвокатів, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за здійснення господарської діяльності ТОВ «Лексіон» за адресою: м. Одеса, провулок Удільний, буд. 6, кв. 173.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 від 01 квітня 2025 рокумобільний телефон «iPhone 14 Pro Max» s/n: НОМЕР_11 , smei: НОМЕР_12 , smei: НОМЕР_13 ; довіреність ТОВ «Лексіон» код 34464169 в двох екземплярах на румунській мові та український мові; довіреність № 228 від 08.06.2023 в двох екземплярах на румунській мові та український мові; дублікат спеціальної довіреності № 8381 на румунській мові та український мові; 1 купюра номіналом 200 Євро, 9 купюр номіналом 100 Євро, 42 купюри номіналом по 50 Євро, 1 купюра номіналом 20 Євро всього 3220 Євро; 53 576 доларів США; 474 500 гривень визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001024 від 03 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Прокурором доведено, що вказане майно могло зберігти на собі сліди кримінального правопорушення, а також могло бути отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що арешт зазначеного майна є тимчасовим до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, доказів негативних наслідків від застосування зазначеного тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, існують достатні підстави вважати, що вилучені речі можуть бути доказами кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а тому на даному етапі виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 01.04.2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання директора ТОВ «Лексіон» ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпорядження, відчуження, а саме:

- мобільний телефон «iPhone 14 Pro Max» s/n: НОМЕР_11 , smei: НОМЕР_12 , smei: НОМЕР_13 ;

- довіреність ТОВ «Лексіон» код 34464169 в двох екземплярах на румунській мові та український мові;

- довіреність № 228 від 08.06.2023 в двох екземплярах на румунській мові та український мові;

- дублікат спеціальної довіреності № 8381 на румунській мові та український мові;

- 1 купюра номіналом 200 Євро, 9 купюр номіналом 100 Євро, 42 купюри номіналом по 50 Євро, 1 купюра номіналом 20 Євро всього 3220 Євро;

- 53 576 доларів США;

- 474 500 гривень.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1