Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4103/24
Провадження № 1-кп/723/411/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Панка Сторожинецького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 28.04.2023 року призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу солдат ОСОБА_4 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно вимог п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (далі Положення), дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до вимог п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна ), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами).

Згідно п. 4 та п. 15 Положення право на володіння вогнепальною зброєю посадовими особами та громадянами і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України, а посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Також, згідно п. 2 розділу X «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику).

Поряд з цим, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше грудня 2023 року солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Херсон, Херсонської області придбав шляхом знахідки ручну осколочну гранату «М67» із запалом «М213» до ручної гранати, після чого помістив останні до особистих речей, вказану бойову гранату з запалом ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 не здав, а також не повідомив про вказаний факт державні органи влади, які відповідають за облік та обіг бойових припасів, вибухових пристроїв чим незаконно придбав та зберігав бойові припаси та вибухові пристрої.

Надалі у не встановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше грудня 2023 року, ОСОБА_4 переніс до місця свого проживання за адресую: АДРЕСА_1 , де надалі незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, всупереч вимог п. 3, 4 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 (із змінами) та п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 (із змінами), зберігав до 14:08 год. 22.07.2024.

Так, 22.07.2024 року о 14:08 год. ручну осколочну гранату «М67» із запалом «М213» до ручної гранати, виявлені та вилучені під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 що за адресую: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання, носіння, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд суворо його не карати, так як щиро він розкаюється у вчиненому .

Суд у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою усіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до ст.12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким кримінальним правопорушенням .

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги , що на «Д» обліку в лікаря психіатра та нарколога не значиться, раніше не судимий , визнав повністю свою вину, щиро у вчиненому розкаявся , позитивно характеризується по місцю проживання та посередньо з місця служби , військовослужбовець .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (п.1ч.1ст.66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України,вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З врахуванням всіх встановлених обставин по кримінальному провадженню, особи винуватого, наявності пом`якшуючих обставин, суд вважає, що необхідно призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Суд знаходить, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому застосовує щодо нього вимоги ст.75,76 КК України та призначає покарання з іспитовим строком.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати на користь держави за проведення експертизи.

Речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку виконає покладені на нього судом обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ;

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи у сумі 6815 гривень 52 копійок на користь держави .

Речовий доказ фрагмент уламків однієї ручної гранати М 67 разом із первинною упаковкою які упаковано в сейф пакет МВС № 2454965 - які знаходяться на зберіганні в Чернівецькому районному управлінні поліції відділення поліції № 1 м. Сторожинець знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 діб з моменту проголошення через Сторожинецький районний суд

СУДДЯ: