Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/527/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/285/24 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Фортечного районного суду м.Кропивницького від 04 липня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01.09.2025 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Фортечного районного суду м.Кропивницького перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Фортечного районного суду м.Кропивницького від 04 липня 2025 року, ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01.09.2025 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_8 відноситься до категорій тяжких, умисних, корисливих та вчинених з прямим умислом за попередньою змовою групою осіб. Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, не має постійного місця роботи та законних заробітків, а також не має постійного місця проживання, а тому перебуваючи на свободі ОСОБА_8 маючи можливість вільного пересування та контактів, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення об`єктивних обставин кримінального правопорушення, здійснити вплив на свідків, які не були допитані у кримінальному провадженні. Окрім того, за вчинення незаконного придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та передачі особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини у місце позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб є тяжким, у разі визнання його винуватим в його скоєнні, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Вказане свідчить про можливість ОСОБА_8 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 перебуває під вартою більше 5 років і в суді слухається справа за раніше скоєний злочин і по зазначеному кримінальному провадженню також перебуває під вартою. З матеріалів даної справи встановлено, що ОСОБА_8 не має відношення до злочинної організації по кримінальній справі, яка слухається у суді. Також, ОСОБА_8 має проблеми зі здоров`ям, хронічні захворювання, які загострилися і подальше перебуваючи під вартою лише сприяє погіршенню стану здоров`я, оскільки перебуваючи під вартою, він не отримує належного лікування. ОСОБА_8 має постійне місце проживання де проживає його цивільна дружина ОСОБА_12 .

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначає аналогічні вимоги і мотиви, як і в апеляційній скарзі захисника.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_8 відноситься до категорій тяжких, умисних, корисливих та вчинених з прямим умислом за попередньою змовою групою осіб. Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, не має постійного місця роботи та законних заробітків, а також не має постійного місця проживання, а тому перебуваючи на свободі ОСОБА_8 маючи можливість вільного пересування та контактів, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення об`єктивних обставин кримінального правопорушення, здійснити вплив на свідків, які не були допитані у кримінальному провадженні. Окрім того, за вчинення незаконного придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та передачі особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини у місце позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб є тяжким, у разі визнання його винуватим в його скоєнні, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Вказане свідчить про можливість ОСОБА_8 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про застосування обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційних скарг з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Також, доводи апеляційних скарг стосовно того, що ОСОБА_8 не має відношення до злочинної організації по кримінальній справі, колегія суддів визнає необґрунтованими та передчасними, оскільки вказані доводи є предметом дослідження розгляду справи по суті.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 скаржився на незадовільний стан здоров`я зазначив, що належне лікування в умовах СІЗО йому не надається.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Так, згідно вимог ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Так, порушення права на медичну допомогу осіб, взятих під варту, необхідно розцінювати не як просте порушення прав людини, а як катування чи нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 206 КПК України вирішення питань щодо забезпечення невідкладного проведення судово-медичного обстеження особи, доручення проведення дослідження фактів, вжиття заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством являється обов`язком слідчого судді якому в судовому засіданні повідомили про застосування до особи насильства під час затримання або тримання під вартою.

Тому, враховуючи, положення ч. 1 ст. 206 КПК України, слід зобов`язати начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" забезпечити право обвинуваченого ОСОБА_8 , на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан його здоров`я, для чого забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження останніх з метою надання належного лікування.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Фортечного районного суду м.Кропивницького від 04 липня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01.09.2025 року включно залишити без зміни.

На підставі ст. 206 КПК України, зобов`язати начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" невідкладне проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_8 для надання невідкладної медичної допомоги.

Контроль за виконанням ухвали в частині проведення медичного обстеження покласти на процесуального прокурора.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)