печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про самовідвід,

УСТАНОВИВ:

До провадження судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла заява про самовідвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про самовідвід від участі у розгляді судової справи № 757/13403/24-к за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, про закриття кримінального провадження № 0001542 від 29.06.2022.

Заява мотивована тим, що в судовому засіданні від 07.04.2025 ОСОБА_3 «відчув неприховану неповагу до себе з боку складу суду», що викликає у нього занепокоєння щодо неупередженого розгляду справи судом.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заяву слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід підтримав.

Інші учасники справи у судове засідання не прибули, будучи належно повідомленими про день, час та місце розгляду справи.

Суддею, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд заяви у відсутність заявника та інших учасників.

Вивчивши заяву про самовідвід, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Враховуючи зміст поданої заяви про самовідвід, матерілаи скарги, суддя не вбачає підстав для її задоволення

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 про самовідвід - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1