УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка звернулась до суду зі скаргою - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 від 02.01.2025 року про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012, -

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 від 02.01.2025 року про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.396, ч.3 ст.382, ч.1 ст.375, ч.1,2 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1,2 ст.382, ч.4 ст.27 ч.1 ст.375, ч.1 ст.364-1, ч.1 ст.175, ч.1 ст.255, ч.1 ст.111, ч.3 ст.109, ч.2 ст.256, ч.1,2 ст.442, ч.3 ст.109, ч.1 ст.396, ст.356 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 у скарзі зазначає, що 07.05.2025 року уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві було направлено йому конверт у якому містилась постанова старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 від 02.01.2025 року про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012. Разом з тим, особа, яка звернулась до суду зі скаргою вказує, що вищезгадане кримінальне провадження було утворено шляхом поглинення багатьох кримінальних проваджень у яких ОСОБА_3 був заявником. Між тим, вказана постанова про відмову у визнанні його потерпілим є такою, що порушує норми чинного законодавства та такою, що не відповідає обставинам, а значить є шаблонною.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 від 02.01.2025 року про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 від 02.01.2025 року про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012. Крім того, зазначив, що раніше ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м.Києва було скасовано аналогічні постанови і слідчий не змінив жодного слова у ній.

В судове засідання слідчий ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення також не з`явився. Разом з цим, неявка у судове засідання особи, рішення якої оскаржується не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Заслухавши думку особи, яка звернулась до суду зі скаргою, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, слідчий суддя встановив, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.396, ч.3 ст.382, ч.1 ст.375, ч.1,2 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1,2 ст.382, ч.4 ст.27 ч.1 ст.375, ч.1 ст.364-1, ч.1 ст.175, ч.1 ст.255, ч.1 ст.111, ч.3 ст.109, ч.2 ст.256, ч.1,2 ст.442, ч.3 ст.109, ч.1 ст.396, ст.356 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві з клопотаннями про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000005, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.01.2023 року.

Разом з тим, кримінальне провадження №0000005, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.01.2023 року було об`єднано з кримінальним провадженням №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012.

07.05.2025 року ОСОБА_3 було направлено супровідний лист та постанову слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 від 02.01.2025 року про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012.

Як вбачається з винесеної постанови, у ході досудового розслідування до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві надійшли ухвали слідчих суддів Шевченківського районного суду м.Києва від 23.07.2024 (справа №761/25593/24) та 08.08.2024 (справа №761/27800/24), якими скасовано постанови слідчого від 11.05.2024, 16.06.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000005 від 03.01.2023 року. Разом з тим, ОСОБА_3 у заявах скаржиться на неправомірні дії з боку працівників правоохоронних органів та суддів, які базуються виключно на суб`єктивній думці та припущеннях. Між тим, на цій стадії досудового розслідування не отримано достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням шкоди, передбаченої ч.1 ст.55 КПК України, оскільки факти можливих неправомірних дій працівників правоохоронних органів та суддів не знайшли свого об`єктивного підтвердження, однак вони досліджуються у вказаному кримінальному провадженні, проводяться необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на перевірку зазначених у заяві фактів. Посилання на проблеми зі здоров`ям, психологічне навантаження, необхідність подання скарг на рішення, дії та бездіяльність, а також участь у судових засіданнях, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не підкріплені жодними фактами та документами, долученими до заяви, у органу досудового розслідування відсутні відомості щодо витрат заявника на подання скарг, участь під час судових засідань, тощо, відсутні підтвердження його безпосередньої участі під час судових засідань. Окрім того, заявником жодним чином не обґрунтовано причинно-наслідковий зв`язок між можливою шкодою, спричиненою його здоров`ю та можливими неправомірними діями працівників правоохоронних органів та суддів та наявність численної кількості інших кримінальних проваджень, розпочатих за його заявами. Таким чином, до встановлення наявності в діях осіб, вказаних у заяві ОСОБА_3 будь-які твердження щодо спричинення останньому шкоди діями вказаних у заяві осіб є припущенням та можуть розцінюватись як направлені на дискредитацію судових та правоохоронних органів, а тому останній має у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012 статус заявника, а не потерпілого.

Відповідно до положень статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Так, відмовляючи ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012, слідчий виходив з того, що досудовим розслідуванням не встановлено достатніх даних про спричинення ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону України, які регулюють правовий статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначають, з якого часу особа набуває права й обов`язки потерпілого, а також не містить жодного посилання на конкретні обставини, що послугували достатньою підставою для висновку про недоведеність факту заподіяння ОСОБА_3 якої-небудь шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, кримінальним правопорушенням, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012.

Аналогічна позиція викладена й у рішеннях Європейського суду з прав людини, винесених у справах «Шевченко проти України» (заява № 32478/02) та «Трубніков проти Росії» (скарга № 49790/99), практика якого згідно зі ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, зокрема виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці відповідно до національного законодавства та є неприйнятним, оскільки таким чином він позбавляється можливості приймати участь у ході розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 від 02.01.2025 року про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 110, 284, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 від 02.01.2025 року про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 від 02.01.2025 року про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000120, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.12.2012.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5