КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на наявність перешкод для прийняття до розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року про обрання ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжного заходу у виді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень 00 коп., з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора та обрано ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у виді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень 00 коп., із покладенням зобов`язання за першою вимогою з`являтися до суду, а також покладенням обов`язків, зокрема: не відлучатися з м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання або роботи; здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Захисник ОСОБА_2 на вказану ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Перевіривши апеляційну скаргу захисника, суддя апеляційного суду вважає, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленою під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019, отже ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, також можуть бути оскарженими в апеляційному порядку.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачений ст. 422-1 КПК України.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що апеляційному оскарженню до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, підлягають лише ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою.

Однак, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді застави, яка, з урахуванням положень абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК України та ст. 422-1 КПК України, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Оскільки захисником апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України.

Враховуючи викладене, вважаю, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року про обрання ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжного заходу у виді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень 00 коп., з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року про обрання ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжного заходу у виді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень 00 коп., з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1

Справа №756/11095/23

Провадження № 11-кп/824/3978/2025

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4

Доповідач ОСОБА_1