Справа №: 398/2232/25
провадження №: 1-кс/398/776/25
УХВАЛА

Іменем України

"26" травня 2025 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2025 року за № 0000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ

23 травня 2025 року дізнавач звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2025 року за № 0000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на вилучений мобільний телефон марки POCO, чорного кольору із забороною користування та розпорядження ним.

На обґрунтування клопотання дізнавач зазначає, що 15 березня 2025 року о 21 год. 52 хв. ОСОБА_5 було розміщено оголошення про продаж мобільного телефону POCO X3 Pro в інтернет магазині ТОВ «OLX». Згідно товарно-транспортної накладної ТОВ «НОВА ПОШТА» №0332 18 березня 2025 року ОСОБА_5 відправив з відділення ТОВ «НОВА ПОШТА» № 1 смт. Голованівськ Кіровоградської області одержувачу ОСОБА_6 за адресою м. Олександрія, Кіровоградської області відділення ТОВ «НОВА ПОШТА» №7 вказаний телефон. 19 березня 2025 року ОСОБА_6 , перебуваючи у відділенні ТОВ «НОВА ПОШТА» №7, що за адресою: м. Олександрія, просп. Соборний, 4, шляхом обману при перевірці посилки здійснив заміну нового телефону на старий та зробив відмову від посилки, чим завдав ТОВ «Нова пошта» матеріальної шкоди на суму 4200, 00 гривень.

22 травня 2025 року, в період часу з 16 години 00 хвилини по 16 години 45 хвилини було проведено огляд мобільного телефону марки POCO, який на добровільній основі видав та який тимчасово вилучений у ОСОБА_5

22 травня 2025 року дізнавачем мобільний телефон марки POCO, чорного кольору було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речового доказу дізнавач звернувся до суду із вказаним клопотанням.

В судове засідання прокурор та дізнавач не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмові заяви чи клопотання до суду не надходили.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За відсутності клопотань від учасників, на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, додані до нього, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000067 від 04 квітня 2025 року року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

22 травня 2025 року року проведено огляд мобільного телефону марки POCO, який тимчасово вилучено у ОСОБА_5 за його добровільною згодою.

Постановою дізнавача від 22 травня 2025 року вказаний мобільний телефон марки POCO визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000067 від 07 лютого 2025 року, а також постановлено вказаний речовий доказ передати до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Статтею 40-1 КПК України встановлено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач, зокрема, уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна, згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно зі ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Обставини кримінального провадження вказують на наявність підстав вважати, що мобільний телефон марки POCO є речовим доказом за даним кримінальним провадженням та може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити відомості, які можуть бути використані як доказ обставин під час судового розгляду, при дослідженні експертом в ході проведення експертиз. З метою запобігання зникнення, втрати, пошкодження вказаного речового доказу або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, накладення арешту на нього є доцільним, що відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ

Клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2025 року за № 0000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки POCO чорного кольору, який належить ОСОБА_6 та перебував у користуванні ОСОБА_5 , шляхом заборони користування та розпорядження вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, яке розглядається під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом; також мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, якщо доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1