ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 Справа №607/26400/24 Провадження №1-кп/607/814/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002290 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, безробітного, неодруженого, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , який за постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від був притягнутим до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, виник злочинний умисел, направлений на невиконання постанови суду, що набрала законної сили, реалізовуючи який останній 10 квітня 2024 року о 23 год. 12 год. керував автомобілем марки «Опель Корса», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Злуки в м.Тернополі, де був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, які щодо нього склали відповідні адміністративні матеріали, після чого останнього за постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 25 квітня 2024 року, яка набрала законної сили 06 травня 2024 року, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення, у тому числі, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Незважаючи на це, в обвинуваченого ОСОБА_3 , в подальшому, а саме 17 травня 2024 року, знову виник злочинний умисел, направлений невиконання постанови суду, що набрала законної сили, реалізовуючи який останній 17 травня 2024 року о 18 год. 25 год. керував автомобілем марки «Мітсубіші Ланцер», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул.Замонастирського в м.Тернополі, де був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, які щодо нього склали відповідні адміністративні матеріали, після чого останнього за постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 30 травня 2024 року, яка набрала законної сили 28 червня 2024 року, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення, у тому числі, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 років.

Крім цього, надалі, а саме 21 травня 2024 року, в обвинуваченого ОСОБА_3 знову виник злочинний умисел, направлений невиконання постанови суду, що набрала законної сили, реалізовуючи який останній 21 травня 2024 року о 12 год. 25 год. керував автомобілем марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по вул.Київській в м.Тернополі, де був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, які щодо нього склали відповідні адміністративні матеріали, після чого останнього за постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 04 червня 2024 року, яка набрала законної сили, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення, у тому числі, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 років.

Також, далі, 29 вересня 2024 року в обвинуваченого ОСОБА_3 знову виник злочинний умисел, направлений невиконання постанови суду, що набрала законної сили, реалізовуючи який останній 29 вересня 2024 року о 02 год. 20 год. керував автомобілем марки «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_4 , рухаючись по вул.Білецькій в м.Тернополі, де був зупинений працівниками поліції, оскільки рухався під час комендантської години, які щодо нього склали відповідні адміністративні матеріали.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно вчинив вказане кримінальне правопорушення, про що щиро шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Зважаючи на наведене, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, її молодий вік, який раніше не судимий, по місцю проживання негативно не характеризується, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на певний строк ближче до нижчої межі.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутності обтяжуючих його, позитивних даних про особу, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, що буде необхідним та достатнім для виправлення даного обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції останнього від суспільства.

На підставі наведеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1