Справа 688/2969/25
№ 1-кп/688/212/25
Вирок

Іменем України

22 липня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000768 пообвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шепетівка Хмельницької області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, одруженої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , ФОП, добровольця територіальної оборони, члена Добровольчого формування Шепетівської міської територіальної громади №1, волонтера, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

23 квітня 2025 року близько 08 год 40 хв ОСОБА_7 , керуючи власним автомобілем марки «Opel» моделі «Vivaro», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою виїзду від прилеглої території, що знаходиться поряд із магазином ритуальних послуг «Харон», який розташований за адресою вул. Захисників України, 81 в м. Шепетівка Хмельницької області, розпочала рух заднім ходом та всупереч вимог пунктів п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правила дорожнього руху), перед початком руху не переконалась, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не маючи змоги спостерігати за дорожньою обстановкою в межах габаритної ширини по заду керованого нею автомобіля, не звернулась за допомогою до інших осіб, в результаті чого допустила наїзд задньою частиною керованого нею автомобіля марки «Opel» моделі «Vivaro», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на потерпілу ОСОБА_9 , яка у нерухомому положенні стояла на тротуарі позаду вказаного вище автомобіля.

Тим самим, своїми діями ОСОБА_7 порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, які вимагають:

1.Загальні положення:

п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів:

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

10. Початок руху та зміна його напрямку:

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки із множинними переломами ребер обох половин грудної клітки по декількох анатомічних лініях, двох розривів в ділянці правої легені та правобічним гемопневмотораксом (наявність повітря та крові в плевральній порожнині), розривом в ділянці лівої легені та лівобічним гемотораксом (наявність крові в плевральній порожнині), з переломами обох лопаток, розривів акроміально-ключичного з`єднання зліва, синця на задній поверхні грудної клітки зліва, садна на задньо-бічній поверхні грудної клітки справа, синця на передній поверхні грудної клітки, садна та синця на задній поверхні правого плечового суглобу, синця на передньо - зовнішній поверхні лівого плечового суглобу; закритої травми таза із повним розривом лобкового симфізу та крововиливом в стінку сечового міхура по передній поверхні; закритого перелому правої стегнової кістки із синцем на шкірі по задній поверхні в нижній третині, перелому правої малогомілкової кістки із синцем на шкірі по задній поверхні у верхній третині, синця в правій підколінній ділянці, крововиливу в м`язи лівого стегна по задній поверхні, синця та садна в ділянці лівого коліна, садна на передній поверхні лівої гомілки, синця та садна в ділянці медіальної кісточки правої стопи; субарахноїдального крововиливу (крововилив під м`яку мозкову оболонку) в ділянці правої тім`яної частки головного мозку, скальпованої рани в лобно - тім`яній ділянці голови зліва із крововиливами в м`які покрови голови з їх внутрішньої поверхні в проекції рани, ділянки осаднення в лобній ділянці голови по центру та вліво, з переходом на ліву вилично - скроневу ділянку та ліву щічну ділянку, синця навколо лівого ока, синця в лівій завушній ділянці, садна в ділянці куга нижньої щелепи зліва з переходом на вушну раковину, садна на підборідді по центру; синця в ділянці живота по центру та вправо, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті.

Вищевказані порушення Правил дорожнього руху, допущенні водієм автомобіля марки «Opel» моделі «Vivaro», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Показання обвинуваченої та обгрунтування недоцільності дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 ствердила, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в обвинувальному акті, беззастережно визнає свою вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України. Вказала, що 23.04.2025 близько 8 год 40 хв приїхала власним автомобілем марки «Opel» моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , до приміщення магазину «Харон», що по вул. Захисників України, 81 в м. Шепетівка, де здійснює підприємницьку діяльність по наданню ритуальних послуг. Поспілкувавшись з працівником, повернулась до автомобіля, що був припаркований поруч магазину. Подивившись у бічні дзеркала та повернувши по сторонам голову, ввімкнула задню передачу та розпочала рух. Побачивши, що збоку їй махає якийсь чоловік та її працівник, зупинилась та, ввімкнувши першу передачу, повернулась в попереднє положення. Вийшовши з автомобіля, побачила, що здійснила наїзд на жінку. Оскільки є волонтером, добровольцем, проходила навчання по наданню першої медичної допомоги, не розгубилась, відразу почала оглядати потерпілу та надавати їй першу медичну допомогу. Також попросила викликати швидку допомогу та поліцію. По приїзду швидкої допомогла розмістити потерпілу на ношах та доправити до лікарні, після чого відразу попрямувала туди з метою оплати необхідних витрат по її лікуванню. Однак, врятувати життя ОСОБА_9 не вдалось, а тому з дозволу її рідних приймала участь у похованні. Повністю відшкодувала всім потерпілим матеріальну та моральну шкоду. Також зазначила, що вона цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що вона при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь, просила не досліджувати докази обвинувачення, оскільки не оспорює фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення. При призначенні покарання просила врахувати, що є добровольцем, з перших днів повномаштабного вторгнення стала до лав територіальної оборони, також є волонтером, допомагає ЗСУ, часто здійснює транспортні перевезення вантажів в зону бойових дій, в тому числі використовує власний транспортний засіб для доставки тіл загиблих військовослужбовців з-за кордону, де вони проходили лікування. У вчиненому щиро розкаюється, просила не позбавляти її волі та водійських прав, оскільки за їх допомогою зможе продовжити волонтерську діяльність. Крім того, зможе працювати, повертати борги, що виникли після відшкодування заподіяної потерпілим шкоди, так як при здійсненні підприємницької діяльності особисто здійснює транспортні перевезення, оскільки чоловік проходить військову службу.

Захисник ОСОБА_8 зазначив, що обвинувачена ОСОБА_7 правильно розуміє зміст фактичних обставин і їх не оспорює, просив визнати недоцільним їх дослідження, вказуючи на те, що внаслідок розгляду справи, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не будуть порушені права обвинуваченої.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надіслали клопотання, в якому просили розгляд справи проводити у їх відсутності за участі їх представника адвоката ОСОБА_6 . Вказали, що обвинувачену ОСОБА_7 пробачили, претензій до останньої не мають, просили призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком без позбавлення права керування транспортними засобами.

Представник потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорив фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення, вважав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та достатнім обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, письмові документи про судові витрати, речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала свою винуватість в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, фактичні обставини не оспорює, не заперечив проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та вважає необхідним дослідити письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, письмові документи про судові витрати, речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження.

Після з`ясування чи правильно розуміють обвинувачена ОСОБА_7 та представник потерпілих ОСОБА_6 зміст фактичних обставин, враховуючи, що сумнівів у добровільності їх позиції немає та, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, суд розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за правилами, передбаченими даною нормою.

Мотиви Суду щодо доведеності обвинувачення

Важливою умовою безпечної роботи всіх видів механічного транспорту є дотримання усіма учасниками правил безпеки дорожнього руху.

Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а додатковим об`єктом життя і здоров`я особи. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів, зокрема Правил дорожнього руху.

Диспозиція ст. 286 КК України сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п.п. 2.3 б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

ОСОБА_7 , будучи особою, яка керує транспортним засобом марки «Opel» моделі «Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , порушивши вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, скоїла дорожньо-транспортну пригоду, під час якої ОСОБА_9 було заподіяно тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, що призвели до смерті.

Вищевказані порушення Правил дорожнього руху, допущенні водієм ОСОБА_7 , перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді смерті ОСОБА_9 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Відомості про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_7 судом встановлено, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружена, має місце постійного проживання та реєстрації, за яким характеризується виключно з позитивної сторони, є ФОП, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та офтальмолога КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» Шепетівської міської ради Хмельницької області не перебуває.

09.03.2022 подала заяву на вступ до Добровольчого формування Шепетівської міської територіальної громади №1 (далі ДФ ШМТГ №1) та з 18.04.2022 року є його членом. Як член ДФ ШМТГ №1 активно брала участь в охороні громадського порядку та підготовці членів Добровольчого формування до захисту міста. Як волонтер та підприємець (на безкоштовній основі) надавала ДФ ШМТГ №1 допомогу у створенні матеріально-технічної бази навчального центру Добровольчого формування, транспортні послуги, оргтехніку, меблі, обладнання приміщень для потреб Добровольчого формування, забезпеченні членів ДФ ШМТГ №1 військовою формою, взуттям та іншою амуніцією. Активна та ініціативна учасниця ДФ ШМТГ №1. Сумлінно виконувала поставлені перед нею завдання відповідно до вказівок командування Добровольчого формування з питань підготовки та виконання завдань територіальної оборони. Серед членів формування зарекомендувала себе як принципова, відповідальна особа. Активно та систематично брала участь у вдосконаленні теоретичних знань і практичних навичок члена ДФ ШМТГ №1. Також ОСОБА_7 з 26.04.2023 є волонтером Благодійної організації «Міжнародний Благодійний Фонд «Переможна відбудова України» (далі БО «МБФ «ПВУ», має посвідчення волонтера №14, з перших днів російської агресії надає волонтерську допомогу ЗСУ та загонам добровольців. Одним із видів волонтерської діяльності є матеріально-технічне забезпечення автотранспортними засобами для ЗСУ на безоплатній основі. Часто виїздить своїм транспортним засобом за межі України, як водій для здійснення доставки гуманітарних вантажів, що необхідні для потреб ЗСУ. Відповідальна, організована як в особистому житті, так і в діяльності фонду як волонтер. Має високе почуття громадського обов`язку та персональної відповідальності, володіє високим рівнем особистих моральних якостей, своєю честю та порядністю може служити прикладом багатьом, адже завжди допомагає людям, що потребують допомоги, що підтверджується характеристиками виданими командиром ДФ ШМТГ №1 та головою правління БО «МБФ «ПВУ», копіями відповідних посвічень.

Згідно досудової доповіді Шепетівського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі можливе, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, визначено як низький.

Із заяв потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 від 24.06.2025, адресованих суду, вбачається, що ОСОБА_7 повністю відшкодувала завдані їм злочином збитки матеріального та морального характеру, в зв`язку з чим просять її суворо не карати, призначити покарання без реального позбавлення волі, прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням та без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 12 КК України ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин з необережності, в стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

Обвинувачена ОСОБА_7 керувала технічно-справним транспортним засобом, має право керування транспортним засобом кат. В, В1, D, згідно полісу обов`язкового страхування СА/2963119 її цивільно-правова відповідальність застрахована ПрАТ «СК «Перша».

В судовому засіданні обвинувачена висловила щирий жаль щодо вчиненого діяння та осуд власної поведінки, попросила пробачення у потерпілих.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне повне відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди усім трьом потерпілим та закладу охорони здоров`я, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу. Судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є необережним тяжким злочином, особу винної, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи особу обвинуваченої, а також характер допущених нею порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень, наслідки, що настали, поведінку ОСОБА_7 під час та після вчинення кримінального правопорушення,позицію потерпілих, які її пробачили, просили призначити обвинуваченій покарання без реального позбавлення волі та без позбавлення права керування транспортними засобами, те, що злочин характеризується необережною формою вини, обвинувачена в стані алкогольного сп`яніння під час його вчинення не перебувала, щире розкаяння обвинуваченої, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, її громадянську позицію, волонтерську діяльність протягом тривалого часу, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції частини статті за якою притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі та про можливість виправлення обвинуваченої і досягнення цілей покарання без ізоляції її від суспільства, встановивши останній іспитовий строк, який буде достатнім для того, щоб засуджена в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення, з покладенням обов`язків, визначених у ч. 1 ст. 76 КК України. Що стосується призначення обвинуваченій ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то суд враховує позицію потерпілих і самої обвинуваченої, які просили не позбавляти її права керування транспортними засобами, а також бере до уваги те, що ОСОБА_7 має водійський стаж 25 років, її робота безпосередньо пов`язана з керуванням транспортними засобами, вона є основним джерелом її доходів, за рахунок якої вона, в тому числі, відшкодувала в повному обсязі усім потерпілим заподіяну шкоду та витрати закладу охорони здоров`я на лікування ОСОБА_9 . Більше того, волонтерська діяльність обвинуваченої також безпосередньо пов`язана з керуванням транспортними засобами з метою доставки гуманітарних вантажів для ЗСУ, робить вагомий вклад для надання допомоги військовослужбовцям та здобуття перемоги, що підтверджується численними подяками, отриманими обвинуваченою від командирів військових частин, добровольчих формувань та міського голови. За таких обставин, суд вважає за можливе ОСОБА_7 призначити основне покарання без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, повністю відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченої.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, підлягають скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої згідно ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- автомобіль марки «Opel» моделі «Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , що зберігається на території спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту у м. Шепетівка по вул. Старокостянтинівське шосе, 31 повернути ОСОБА_7 , скасувавши його арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року;

- DVD-R диск ємністю 4,7 Gb з відеозаписами з камери зовнішнього спостереження, встановленої на приміщенні магазину ритуальних послуг «Харон» за 23.04.2025, що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск ємністю 4,7 Gb з аудіозаписом розмови з управлінням організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Хмельницькій області за 23.04.2025, що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск ємністю 4,7 Gb з аудіозаписом розмови з КНП «Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за 23.04.2025, що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави витрати за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/123-25/6871-ІТ від 19 травня 2025 року в сумі 3565 гривень 60 копійк, судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/123-25/9071-ІТ від 20 червня 2025 року в сумі 1782 гривні 80 копійок, а всього 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 копійок.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10