Справа № 175/2351/25
Провадження № 1-кс/175/578/25
У Х В А Л А

про продовження строку тримання особи під домашнім арештом

18 квітня 2025 року с-ще Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000163 від 07.02.2025 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2025 прокурор ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження на два місяці дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Необхідність продовження строку тримання під цілодобовим домашнім арештом прокурором обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, наявністю ризиків передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та неможливістю запобігання вказаним ризикам більш м`якими запобіжними заходами.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання і просив його задовольнити з огляду на наявність зазначених в клопотанні ризиків і неможливості застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання та продовження строку тримання під домашнім арештом.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відомості про кримінальне правопорушення 07.02.2025 внесені до ЄРДР за №0000163 з правовою кваліфікацією ч.2 ст.309 КК України.

Як зазначив прокурор в клопотанні досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою засудженою за ст.309 КК України протягом року, 07.02.2025 близько 09:00 год, перебуваючи у м. Краматорську проходив по вул. Лівобережній, де на узбіччі автодороги знайшов паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору.

Будучи особою, що періодично вживає особливо небезпечні психотропні речовини та розуміючи, що в даному згортку знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання цієї особливо небезпечної психотропної речовини для власного вживання без мети збуту, після чого він поклав паперовий згорток до кишені лівого рукава куртки, тим самим незаконно, умисно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP без мети збуту.

Надалі, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP ОСОБА_7 пішов по вул. Архангельській у м. Краматорську Донецької області, таким чином продовжив умисно зберігати зазначену особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, близько 14:10 год. ОСОБА_7 , проходячи поблизу будинку №3 по вул. Архангельській у м. Краматорську, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений співробітниками Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для перевірки документів та на запитання про зберігання заборонених в обігу речовин повідомив, що в кишені лівого рукава куртки він зберігає особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP для власного вживання без мети збуту.

07.02.2025 в період часу з 14:25 год. до 14:44 год., в ході огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, розташованої поблизу будинку №3 по вул. Архангельській у м. Краматорську у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено паперовий згорток із кристалічною речовиною масою 0,4145г, яка містить в собі особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту, становить 0,3268 г.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під домашнім арештом слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з положеннями статті 5 пункту 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Звернувшись до слідчого судді з даним клопотанням після надходження обвинувального акту відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області прокурор послався на ч.6 ст. 199 КПК України, згідно якої у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор може подати клопотання про його продовження, яке розглядається слідчим суддею за правилами статті 199 КПК України.

Прокурор мотивував дане клопотання наявністю ризиків передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також зазначив, що обґрунтованість підозри 26.02.2025 перевірялась слідчим суддею під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23 січня 2012 року № 30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Так ризик переховування від органу досудового розслідування або/та суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Також слідчий суддя вважає, що обґрунтованими є доводи сторони обвинувачення про існування ризика, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_4 , будучи засудженим за ч.1 ст.309 КК України на протязі року вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин.

Наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України - є визначеною законом підставою продовження строку застосування запобіжного заходу.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Як встановлено під час розгляду клопотання обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання у м. Краматорську, де проживає разом із дружиною та дитиною, раніше судимий за ч.1 ст.309 КК України, а тому на думку слідчого судді можливо продовжити строк тримання ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом, що обумовлено ризиками, про які зазначено в клопотанні, на строк два місяці.

На підставі вищезазначеного, керуючись вимогами статей 181, 199, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під цілодобовим домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Дата закінчення дії ухвали - 18 червня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Апеляція на ухвалу може бути подана безпосередню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1