Справа №705/3267/25
1-кп/705/883/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

захисника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 13.04.2025, близько 20 год. 00 хв., перебуваючи на узбіччі дороги, біля домоволодіння №4 по вул. Хоткевича м. Умань, в ході конфлікту з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розпочався на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, наблизившись спереду наніс один удар кулаком лівої руки в область щелепи справа ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла нижньої щелепи зліва без зміщення уламків, закритого перелому кута нижньої щелепи справа, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 13.04.2025 о 20 год. в ході конфлікту з ОСОБА_7 , наніс останньому один удар кулаком лівої руки в область щелепи.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, законного представника потерпілого, захисника потерпілого за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються позитивно,на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом на встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення воліз випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання немає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1