УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2025 року за №0001551 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті відділу охорони ПрАТ «Азот», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, інваліда ІІ групи, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаним клопотанням.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначає, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001551 від 01 травня 2025 року за ч.2 ст. 121 КК України.

28 квітня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поблизу кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів, спершись спиною на припаркований поруч автомобіль, наніс останньому не менше восьми ударів гомілкостопом правої ноги в область лівої частини голови, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть потерпілого.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №588 від 06 травня 2025 року, виданого ДСУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», причиною смерті потерпілого ОСОБА_8 є використання тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

08 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ч.2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення,або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, -

карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення кримінального правопорушення підтверджується:

- даними електронного рапорту №36784 від 30 квітня 2025 року;

- даними електронного рапорту №36077 від 29 квітня 2025 року;

- даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 29 квітня 2025 року;

- даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 30 квітня 2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від

01 травня 2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 01 травня 2025 року;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 01 травня 2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 02 травня 2025 року;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 02 травня 2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 07 травня 2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 07 травня 2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 07 травня 2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 07 травня 2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 07 травня 2025 року;

- даними лікарського свідоцтва про смерть №588 від 06 травня 2025 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження №М0001551.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні;

5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

08 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ч.2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення,або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, -

карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому останній, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 не тільки не надав допомоги потерпілому ОСОБА_8 , не викликав швидку медичну допомогу, а й намагався продовжити завдавати тілесні ушкодження потерпілому навіть після приїзду і в присутності працівників поліції, які прибули на місце події.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п.1), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, - переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження. З частиною свідків підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у дружніх відносинах.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявлені в клопотанні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в ньому підстав.

Зазначила, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні;

5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

08 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ч.2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення,або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, -

карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому останній, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 не тільки не надав допомоги потерпілому ОСОБА_8 , не викликав швидку медичну допомогу, а й намагався продовжити завдавати тілесні ушкодження потерпілому навіть після приїзду і в присутності працівників поліції, які прибули на місце події.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п.1), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, - переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження.

ОСОБА_5 перебуває у дружніх стосунках з деякими свідками, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них незаконно впливати на них та узгоджувати показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.1) ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні останнім злочину із застосуванням насильства, просила не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, пояснив, що його дії є дії необхідною самообороною та необхідністю захистити знайомого ОСОБА_10 ; проти обрання запобіжного заходу заперечив.

Повідомив, що він «вибив ніж у потерпілого» та наніс кілька ударів останньому з метою самооборони.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки підозрюваний офіційно працевлаштований; працює охоронником в ПрАТ «Азот» з графіком роботи «доба через три».

Зазначив, що прокурором та сілдим не доведено належними, достатніми, допустимим, достовірними доказами наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання; одружений; має на утриманні неповнолітню дитину; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; офіційно працевлаштований; за місцем роботи характеризується позитивно.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001551, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0001551 внесені до реєстру 01 травня 2025 року за фабулою: «До Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що 30.04.2025 до КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» був доставлений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який 06.05.2025 згідно лікарського свідоцтва про смерть №588 від 06.05.2025, помер внаслідок використання тупого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкодження. (ЄО-36784 від 30.04.2025).» - правова кваліфікація ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001551 від 01 травня 2025 року за ч.2 ст. 121 КК України.

28 квітня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поблизу кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів, спершись спиною на припаркований поруч автомобіль, наніс останньому не менше восьми ударів гомілкостопом правої ноги в область лівої частини голови, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть потерпілого.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №588 від 06 травня 2025 року, виданого ДСУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», причиною смерті потерпілого ОСОБА_8 є використання тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

08 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ч.2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення,або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, -

карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у:

- витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань;

- повідомленні про підозру від 08 травня 2025 року;

- електронному рапорті №36784 від 30 квітня 2025 року;

- електронному рапорті №36077 від 29 квітня 2025 року;

- протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 29 квітня 2025 року;

- протоколі огляду місця події за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 9 від 30 квітня 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 01 травня 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 01 травня 2025 року;

- протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 01 травня 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 02 травня 2025 року;

- протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 02 травня 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 07 травня 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 07 травня 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 07 травня 2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 07 травня 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_16 від 07 травня 2025 року;

- лікарському свідоцтві про смерть №588 від 06 травня 2025 року, виданому Державною спеціалізованою установою «Черкаське обласне бюро судово медичної експертизи»; підозру ОСОБА_5 06 травня 2025 року;

- інших зібраних в ході досудового розслідування кримінального провадження № 001551 доказах свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляд позбавлення волі на строк до десяти років.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.4) ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, що згідно ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому до останнього бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні;

5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

08 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ч.2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення,або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, -

карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому останній, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 не тільки не надав допомоги потерпілому ОСОБА_8 , не викликав швидку медичну допомогу, а й намагався продовжити завдавати тілесні ушкодження потерпілому навіть після приїзду і в присутності працівників поліції, які прибули на місце події.

Відповідно до ст. 23 КПК України, слідчий суддя досліджує докази безпосередньо.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 01 травня 205 року, «28 квітня 2025 року близько 21 години 30 хвилин він перебував поблизу кіоску, який розташований за адресою: вулиця Героїв Майдану, 9 у м. Черкаси зустрів знайомих, ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , знайомого ОСОБА_18 . В подальшому вони почали розпивати спиртні напої. Через 15 хвилин до них підійшов знайомий ОСОБА_19 . Близько 23 год. до них підійшов раніше незнайомий чоловік, на вигляд близько 30 років, присів поряд з ними. Потім незнайомець взяв їхню пляшку горілки та поклав її собі в пакет. На зауваження незнайомець не відреагував. Потім ОСОБА_10 підійшов та забрав пляшку горілки з пакету і поклав її на лавочку та сів спиною до незнайомця».

Таким чином, згідно матеріалів кримінального провадження, причиною конфлікту між потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 є дії потерпілого, який «взяв їхню пляшку горілки та поклав її собі в пакет На зауваження незнайомець не відреагував. Потім ОСОБА_10 підійшов та забрав пляшку горілки з пакету і поклав її на лавочку».

Крім того, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 02 травня 2025 року, 28 квітня 2025 року близько 23 години ОСОБА_11 підійшов до кіоску за адресою: вулиця Героїв Майдану, 9 у м. Черкаси, «сів на лавку, паралельно на лавці сиділи місцеві жителі: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які випивали спиртні напої та спілкувались… ОСОБА_21 був випивший».

Таким чином, згідно матеріалів кримінального провадження № 0001551, досліджених слідчим суддею безпосередньо в судовому засіданні, показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , кримінальне правопорушення було вчинене підозрюваним під час виживання останнім спиртних напоїв.

Також згідно показів свідка ОСОБА_11 , останній повідомив, що близько 23 год. 20 хв. до ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 і ОСОБА_23 , які розпивали спиртні напої на лавці біля кіоску за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 9, «підійшов чоловік близько 35-37 років, який перебував у стані сп`яніння, та запитав у ОСОБА_20 , чи можна придбати у нього сигарету, ОСОБА_20 відповів, що може без грошей дати сигарету. В подальшому між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_20 відштовхнув від себе вищевказаного чоловіка, який впав на землю. Після чого вони забігли за кіоск». Свідок ОСОБА_11 та ОСОБА_5 зайшли за кіоск та побачили, що ОСОБА_10 стоїть за кілька метрів від ОСОБА_8 , який лежить на землі, обпершись на автомобіль та тримає в правій руці ніж, довжиною леза близько 4-5 см. ОСОБА_5 , побачивши ніж, підбіг до ОСОБА_8 та вибив правою ногою ніж з його руки. ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_5 , відштовхнув ніж ще на декілька метрів подалі від місця події. ОСОБА_10 виявив у себе на задній частині лівої ноги поріз та кровотечу. ОСОБА_11 та ОСОБА_5 допомогли ОСОБА_10 перев`язати ногу. Перехожі викликали швидку медичну допомогу.

Крім того, свідок ОСОБА_11 повідомив, що після того, як ОСОБА_5 за свідком ОСОБА_11 надали допомогу ОСОБА_10 , ОСОБА_5 «підійшов до незнайомого (потерпілого ОСОБА_8 ), який в цей час сидів на землі впершись рукою в авто, та спитав в нього наступне: «Що ти накоїв?», на що невідомий (потерпілий ОСОБА_8 ) стверджував, що «Він ( ОСОБА_10 ) сам ногою об ніж вдарився». В подальшому ОСОБА_21 ( ОСОБА_5 ) почав бити голіностопом правої ноги з розмаху в область голови невідомому. ОСОБА_24 ( ОСОБА_5 ) не менше 8 (восьми) ударів ногою в голову. ОСОБА_25 , почав розбороняти ОСОБА_21 ( ОСОБА_5 ), щоб він зупинився бити невідомого (потерпілого ОСОБА_8 ), ставши між ними, проте, як ОСОБА_11 кожен раз відтягував ОСОБА_21 ( ОСОБА_5 ), останній повертався до невідомого (потерпілого ОСОБА_8 ) та бив його ногою в голову. ОСОБА_21 ( ОСОБА_5 ) наносив удари не підряд, а моментами до декілька разів. В подальшому приїхали працівники швидкої допомоги, які попросили допомогти затягнути ОСОБА_20 ( ОСОБА_10 ) в карету швидкої медичної допомоги. В цей момент, як ОСОБА_11 затягував ОСОБА_20 ( ОСОБА_10 ) в карету швидкої медичної допомоги, ОСОБА_21 ( ОСОБА_5 ) стояв поруч з невідомим ( потерпілим ОСОБА_8 ), чи наносив він йому ще тілесні ушкодження, свідок ОСОБА_11 не бачив та не чув. В подальшому приїхали працівники поліції, які почали встановлювати всі обставини події. В подальшому ОСОБА_21 ( ОСОБА_5 ) ще намагався вдарити невідомого (потерпілого ОСОБА_8 ) якого вже посадили на лавку п працівники поліції, але, працівники поліції не дали йому це зробити, попередивши про відповідальність за його дії.»

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_16 (інспектора взводу № 1 РПОП (швидкого реагування) від 07 травня 2025 року, «28 квітня 2025 року близько 23 год. на службовий планшет прийшло повідомлення «Бійка». Прибувши на місце події за адресою: м. Черкаси, вулиця Героїв Майдану, 9, було виявлено гр. ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями голови, а саме: синцями та подряпинами; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та інших осіб, близько десяти, як в подальшому розійшлись у невідомих напрямках.

В подальшому на місці події за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 9, залишилось двоє осіб: гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Поки ми чекали на СОГ в зв`язку з тим, що гр. ОСОБА_8 було зле, він сидів на лавочці, інший гр. ОСОБА_5 стояв біля нас та поводив себе агресивно, декілька разів намагався кинутись та вдарити гр. ОСОБА_8 , але, ми завадили цьому. Дану подію зафіксовано на бодікамеру».

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_15 (поліцейського взводу №2 РПОП ГУНП в Черкаській області) від 07 травня 2025 року, «28 квітня 2025 року близько 23 год. на службовий планшет прийшло повідомлення «Бійка». Прибувши на місце події за адресою: м. Черкаси, вулиця Героїв Майдану, 9, було виявлено гр. ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями голови, а саме: синцями та подряпинами; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та інших осіб, близько десяти, як в подальшому розійшлись у невідомих напрямках.

В подальшому на місці події за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 9, залишилось двоє осіб: гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Поки ми чекали на СОГ в зв`язку з тим, що гр. ОСОБА_8 було зле, він сидів на лавочці, інший гр. ОСОБА_5 стояв біля нас та поводив себе агресивно, декілька разів намагався кинутись та вдарити гр. ОСОБА_8 , але, ми завадили цьому.».

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ( команира взводу РПОП ГУНП в Черкаській області) від 07 травня 2025 року, «близько 23:00 год. 28 квітня 2025 року отримали повідомлення на службовий планшет за фактом бійки, котра мала місце за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 9, неподалік зупинки. Прибувши на місце події, виявили гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , між якими був конфлікт, під час якого гр. ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження іншій особі зі слів очевидців, так як на місці події була група людей, котра в подальшому, не дочекавшись СОГ, покинула місце події.

В подальшому ми забезпечили охорону місця події до приїзду СОГ та вживали заходів, щоб заспокоїти сторони конфлікту. В ході очікування, гр. ОСОБА_8 громадянин ОСОБА_5 здійснював спроби завдання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_8 , котрі були нами припинені. Гр. ОСОБА_5 перебував з ознаками сп`яніння та поводив себе час від часу агресивно. По приїзду на місце події працівників УПП в Черкаській області, останнім було повідомлено обставини події та проінформовано, що гр. ОСОБА_5 перебуває в агресивному стані. Під час опрацювання виклику здійснювалась фіксація на нагрудну бодікамеру».

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_13 (інспектора УПП в Черкаській області) від 07 травня 205 року, під час перебування останнього на місця події «На обличч ОСОБА_8 були тілесні ушкодження у вигляді синців та розмазані сліди крові на щоках, між пальцями на обох руках… ОСОБА_8 словесно провокував на конфлікт ОСОБА_5 », який повідомив, що якщо працівники поліції покинуть місце події та «залишать їх віч-на-віч, то ОСОБА_5 буде бити ОСОБА_8 »

Таким чином, доводи підозрюваного ОСОБА_5 та захисника підозрюваного щодо здійснення останнім насильницьких дій щодо потерпілого ОСОБА_8 зумовлено необхідністю здійснення самооборони спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, в тому числі показами свідків, які були досліджені слідчим суддею безпосередньо в судовому засіданні.

Крім того, згідно наявних в матеріалах кримінального провадження № 0001551 доказів, підозрюваний ОСОБА_5 спричини тілесні ушкодження ОСОБА_8 та вчинив насильницькі дії відносно потерпілого, під час вживання підозрюваним ОСОБА_5 алкогольних напоїв протягом близько двох годин. При цьому останній не припинив самостійно нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , а був зупинений працівниками поліції,в присутності яких неодноразово намагався продовжити нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п.1), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, - переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження підозрюваним вчинення кримінального правопорушення, в якому останній підозрюється.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження.

ОСОБА_5 перебуває у дружніх стосунках з деякими свідками, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них незаконно впливати на них та узгоджувати показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором та слідчим доведено належними, достатніми, достовірними наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 шляхом застосування відносно останнього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно п.1) ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 84, 92, 176, 177, 178, 182, 183, 193, 196, 369 - 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2025 року за №0001551 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 07 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання ухвали слідчого судді підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали слідчого судді в частині доставки підозрюваного ОСОБА_5 , до місця утримання під вартою Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», доручити Черкаському районному управлінню поліції ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали направити до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, захиснику підозрюваного, прокурору.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 12 травня 2025 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1