Справа 759/2830/24 Головуюча в суді І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1821/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження №0000278 від 08.02.2024 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Королівка Фастівського району Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засуджено:

за ч.2 ст.308 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади або займатись діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 3 роки;

за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі;

на підставі ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 визначене шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади або займатись діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 3 роки;

на підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , страждаючи на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, в період з 11.03.2023 по 13.10.2023 перебуваючи на лікуванні - замісній підтримувальній терапії, в ТОВ «Українська клініка трансформації» та отримуючи для прийому лікарський засіб, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон, дізнавшись про спрощений порядок функціонування програми замісної терапії та відсутність єдиної бази пацієнтів, умисно, шляхом шахрайства, з метою подальшого неконтрольованого використання наркотичних засобів, звернувся до ТОВ «Медичний центр «Медвін» та уклав угоду про отримання медичних послуг, де засвідчив, що не перебуває на момент звернення на лікуванні у іншому закладі. В подальшому, 17.07.2023 отримав від лікаря ОСОБА_9 рецепт серії ЛЕ № 306938 на право одержання в аптечних закладах лікарського засобу, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, для прийому в домашніх умовах. Після чого, використовуючи вказаний рецепт придбав 40 таблеток лікарського засобу «Метадон-ЗН», який містить у своєму складі метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 1 г.

Крім того, 29.07.2023 отримав від лікаря ОСОБА_10 рецепт серії ЛЕ № 306796 на право одержання в аптечних закладах лікарського засобу, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, для прийому в домашніх умовах. Після чого, використовуючи вказаний рецепт придбав 40 таблеток лікарського засобу «Метадон-ЗН», який містить у своєму складі метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 1 г.

Крім того, 05.08.2023 отримав від лікаря ОСОБА_10 рецепт серії ЛЕ № 421507 на право одержання в аптечних закладах лікарського засобу, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, для прийому в домашніх умовах. Після чого, використовуючи вказаний рецепт придбав 40 таблеток лікарського засобу «Метадон-ЗН», який містить у своєму складі метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 1 г.

Крім того, 19.08.2023 отримав від лікаря ОСОБА_10 рецепт серії ЛЕ № 444708 на право одержання в аптечних закладах лікарського засобу, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, для прийому в домашніх умовах. Після чого, використовуючи вказаний рецепт придбав 40 таблеток лікарського засобу «Метафін-ІС», який містить у своєму складі метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 0,88 г. В подальшому, 19.08.2023 в період з 14 години 13 хвилин по 14 годину 20 хвилин, за адресою: м. Київ, станція метро «Святошин» добровільно видав працівникам поліції 8 блістерів, в середині яких знаходилось 76 таблеток, медичного препарату, який містить наркотичних засіб, обіг якого обмежено - метадон.

Крім того, 02.09.2023 отримав від лікаря ОСОБА_10 рецепт серії ЛЕ № 464344 на право одержання в аптечних закладах лікарського засобу, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, для прийому в домашніх умовах. Після чого, використовуючи вказаний рецепт придбав 40 таблеток лікарського засобу «Метафін-ІС», який містить у своєму складі метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 1 г.

Таким чином, ОСОБА_7 , в період часу з 17.07.2023 по 02.09.2023, шляхом шахрайства заволодів наркотичними засобами, обіг якого обмежено - метадоном у кількості 160 таблеток, що складає 4,00 г, що відповідно є великим розміром.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обгрунтування доводів скарги указав на те, що поза межами уваги суду першої інстанції залишились дані про підвищений рівень суспільної небезпеки дій ОСОБА_7 , які виразились у систематичному незаконному використанні незаконно одержаних документів, які дають право на отримання наркотичних засобів та заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства. Крім того вказав, що судом проігноровано обставину перебування ОСОБА_7 на обліку у лікаря-нарколога та велику кількість епізодів незаконного отримання та використання рецептурних бланків, а також заволодіння наркотичними засобами. Зазначив, що суд першої безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про наявність такої обставини, а визнання вини свідчить про бажання уникнути відповідальності. Прокурор вважав, що виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання неможливе. Просив вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 :

- за ч.1 ст.309 КК України призначити покарання у виді одного року обмеження волі;

- за ч.2 ст.308 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади або займатись діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 3 роки;

- на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади або займатись діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів строком на 3 роки;

- виключити вказівку на щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання;

- в решті вирок залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив вирок залишити без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги, відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що проявилося у необґрунтованому звільненні ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, колегія суддів вважає їх переконливими та такими, які ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до частин першої та другої ст. 65 КК України покарання призначається у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За змістом положень ч.1 ст. 75 КК України умовами звільнення особи від відбування покарання є:

рішення суду про призначення покарання в виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, яке базується на даних про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставинах кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять буд-яких даних, які би указували на можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного основного покарання. Так, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, поза межами уваги суду та без необхідної оцінки залишились дані про підвищений рівень суспільної небезпечності вчинених ОСОБА_7 діянь, які виразились у систематичному незаконному використанні незаконно одержаних документів, які дають право на отримання наркотичних засобів, а також у заволодінні наркотичними засобами шляхом шахрайства.

Фактичні обставини та систематичність вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень дають підстави для висновку про викликане у нього відчуття безкарності, у зв`язку із чим, застосований до призначеного йому остаточного покарання інститут звільнення від його реального відбування з випробуванням, на переконання колегії суддів фактично сприятиме вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Матеріали кримінального провадження не містять жодних конкретних відомостей, які дозволяють обґрунтовано застосувати до ОСОБА_7 інститут звільнення від відбування покарання.

Наведене приводить колегію суддів до переконання про відсутність можливості перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та досягнення мети покарання, визначеної ч.2 ст.65 КК України.

Не врахувавши із належною повнотою вказані обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване врахування судом при призначенні покарання ОСОБА_7 щирого каяття, як обставини, яка відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшувала його покарання, то вони є необгрунтованими. Належних аргументів у цій частині апеляційна скарга прокурора не містить, а матеріали кримінального провадження не дають підстав для сумніву у щирому каятті ОСОБА_7 . Водночас, наявність щирого каяття ОСОБА_7 , на переконання колегії суддів не дає підстав для висновку про можливість виправлення обвинуваченого за умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У зв`язку із викладеним, вирок Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.420 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити у цій частині новий вирок. ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; за ч.2 ст.308 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із позбавленням права обіймати посади або займатись діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_7 остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади або займатись діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 3 (три) роки.

В решті вирок Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4