Справа № 569/7569/25
УХВАЛА

30 червня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майором поліції ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000006 від

11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду ОСОБА_1 від 17 квітня 2025 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти в загальній сумі 300000 гривень, 200 доларів США, мобільний телефон марки «ІРhone 13 Рrо» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , дві банківські картки банку «Приватбанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , автомобіль марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 та ключ до неї, що вилучене 15.04.2025 в ході проведення огляду місця події неподалік с. Озерськ, Сарненського району, Рівненської області, та позбавити ОСОБА_3 , та всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Як вбачається з вказаної вище ухвали, вилучене майно - мобільний телефон марки «ІРhone 13 Рrо» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 та дві банківські картки банку «Приватбанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 .

Проте з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно окремого майна, на яке накладено було арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Окрім цього, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що у слідства відпала потреба у подальшому застосуванні арешту мобільного телефону марки «ІРhone 13 Рrо» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 та двох банківських карток банку «Приватбанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .

Враховуючи те, що всі необхідні слідчі (розшукові) дії з мобільним телефоном марки «ІРhone 13 Рrо» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 та двома банківськими картками банку «Приватбанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 проведені, заявник вважає, що на сьогодні відсутня потреба в перебуванні зазначеного майна під арештом, і тому арешт підлягає скасуванню.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що Слідчим у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майором поліції ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000006 від

11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 17 квітня 2025 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти в загальній сумі 300000 гривень, 200 доларів США, мобільний телефон марки «ІРhone 13 Рrо» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , дві банківські картки банку «Приватбанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , автомобіль марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 та ключ до неї, що вилучене 15.04.2025 в ході проведення огляду місця події неподалік с. Озерськ, Сарненського району, Рівненської області, та позбавити ОСОБА_3 , та всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що в матеріалах кримінального провадження свідчать про те, що у слідства відпала потреба у подальшому застосуванні арешту мобільного телефону марки «ІРhone 13 Рrо» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 та двох банківських карток банку «Приватбанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .

Враховуючи те, що всі необхідні слідчі (розшукові) дії з мобільним телефоном марки «ІРhone 13 Рrо» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 та двома банківськими картками банку «Приватбанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 проведені, заявник вважає, що на сьогодні відсутня потреба в перебуванні зазначеного майна під арештом, і тому арешт підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задоволити.

Скасувати арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «ІРhone 13 Рrо» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 та дві банківські картки банку «Приватбанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 17 квітня 2025.

Зобов`язати слідчого - заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 повернути ОСОБА_6 арештоване майно.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7