Справа № 129/2097/25
Провадження по справі № 1-кп/129/499/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000074 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безруки, Дергачівського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України Міністерства оборони України, солдата, раніше судимого:

1) 05.08.2024 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 год.;

2) 09.01.2025 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць; звільненого 18.03.2025 року за ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.03.2025 року умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом засудженого, як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом, з невідбутим строком покарання 4 роки 8 місяців 28 днів позбавлення волі, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

Встановив:

1) У порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 6, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , якого 09.01.2025 вироком Київського районного суду міста Харкова було засуджено за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, 21.04.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, проходячи по одній із вулиць в м. Гайсин Вінницької області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, на узбіччі автодороги, у траві, помітив полімерний зіп-пакет. Піднявши даний зіп-пакет та оглянувши його, солдат ОСОБА_5 виявив, що в ньому знаходиться кристалічна речовина білого кольору. Будучи особою, яка раніше вживала наркотичні засоби та психотропні речовини, розуміючи, що в зіп пакеті міститься психотропна речовина - PVP, солдат ОСОБА_5 залишив його собі, помістивши до лівої кишені одягнутих на ньому штанів, таким чином, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку розпочав незаконно зберігати при собі без мети збуту.

В подальшому 21.04.2025 близько 16:06 год. солдат ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку № 128, що по вулиці Івана Богуна в м. Гайсин Вінницької області, був зупинений працівниками Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної у Вінницькій області. На запитання працівників поліції про наявність у нього заборонених предметів чи речовин, солдат ОСОБА_5 повідомив, що при собі у лівій кишені одягнутих на ньому штанів зберігає зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, в якій міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0,4877 г, яку в подальшому він видав працівникам Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної у Вінницькій області.

Загальна маса вилученої у ОСОБА_5 особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, обіг якої заборонено, складає 0,4877 г, що згідно із Законом України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 з наступними змінами «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до розміру з якого настає кримінальна відповідальність.

2) Крім цього, солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, 09.05.2025, у ранішню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, рухаючись поблизу лісового масиву по вулиці Сонячній, що в м. Гайсин Вінницької області, у траві помітив полімерний згорток всередині якого знаходився зіп-пакет. Піднявши даний згорток та оглянувши наявний в ньому зіп-пакет, солдат ОСОБА_5 виявив, що в ньому знаходиться кристалічна речовина білого кольору. Будучи особою, яка раніше вживала наркотичні засоби та психотропні речовини, розуміючи, що в зіп пакеті міститься психотропна речовина - PVP, солдат ОСОБА_5 залишив його собі, помістивши до правої кишені одягнутих на ньому штанів, таким чином, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку розпочав незаконно зберігати при собі без мети збуту.

В подальшому 09.05.2025 близько 10:53 год солдат ОСОБА_5 , знаходячись по вулиці Центральній, навпроти кафе «Мисливець», що в м. Гайсин Вінницької області, був зупинений працівниками Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної у Вінницькій області. На запитання працівників поліції про наявність у нього заборонених предметів чи речовин, солдат ОСОБА_5 повідомив, що при собі у правій кишені одягнутих на ньому штанів зберігає зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, в якій міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0,5314 г, яку в подальшому він видав працівникам Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної у Вінницькій області.

Загальна маса вилученої у ОСОБА_5 особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, обіг якої заборонено, складає 0,5314 г, що згідно із Законом України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 з наступними змінами «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до розміру з якого настає кримінальна відповідальність.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження.

07 серпня 2025 року між начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 (прокурором), якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 21.04.2025, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України України укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України, а обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

За умовами вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у відповідності до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000074 від 21.04.2025 та зобов`язується сприяти його швидкому судовому розгляду.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 сторони враховують, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся; сприяв у розкритті кримінальних правопорушень; інкримінованим йому кримінальним правопорушеннями матеріальних збитків державі не спричинено, цивільний позов не заявлявся.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - у виді позбавлення волі строком 3 роки;

- в порядку ст. 71, ч. 3 ст. 81-1 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вказане покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, вирішити питання про речові докази та судові витрати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили укладену обвинуваченим з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення викладеного в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, дав свою згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 5, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання; підтвердив повністю обставини викладені у пред`явленому йому обвинуваченні, зазначеному у обвинувальному акті.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого та захисника, вимог закону та оглянутих матеріалів кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити вказану угоду про визнання винуватості з таких міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, яке є згідно зі ст.12 КК України нетяжким злочином; обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1) ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах; умови угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому йому обвинувальному акті, щиро кається у вчиненому.

Відповідно до ст.470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб;

2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри);

3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень;

4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно п.3) ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Відповідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з вимогами ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке є згідно зі ст.12 КК України нетяжким злочином; обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1) ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, , характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах; умови угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, то угоду, укладену 07 серпня 2025 року між начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 (прокурором) та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання, необхідно затвердити і ухвалити вирок відповідно до її умов.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили необхідно залишити попередній, - у вигляді тримання під вартою на строк не більше 60 днів, який рахувати із дня постановлення вироку, з метою забезпечення виконання вироку та уникнення ризиків ухилення обвинуваченого (засудженого) від суду і продовження злочинної діяльності, з огляду на його засудження за вчинення нетяжкого злочину до реальної міри покарання, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також враховуючи те, що він є раніше неодноразово судимим за скоєння умисних, корисних злочинів, при цьому, в нього відсутні вагомі соціальні особистісні чинники стримуючого характеру такі як постійне місце роботи, власна сім`я (не одружений), житло, відсутні засоби до існування.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі загалом в сумі 7131 грн. 20 коп. на залучення експертів та проведення двох судових експертиз матеріалів, речовин та виробів відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 371, 373, 475 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду, укладену 07 серпня 2025 року між начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 (прокурором) та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості за ч. 2 ст. 309 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 81-1 КК України до призначеного за цим вироком покарання за ч. 2 ст. 309 КК України частково приєднати невідбуте повністю покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.01.2025 року у виді позбавлення волі, та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вказаних вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме із 29.05.2025 року по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній утримання під вартою, але зі строком дії не більше 60 днів, який рахувати, починаючи із 07.08.2025 року.

Речові докази, - особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,5314 г та зіп-пакет, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,4877 г та зіп-пакет - знищити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 7131 грн. 20 коп. процесуальних витрат по справі на залучення експертів та проведення двох судових експертиз матеріалів, речовин та виробів.

Роз`яснити, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: