Справа № 583/2821/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2025 р. м. Охтирка

Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка клопотання заступника начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , що погоджено прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Охтирка Сумської області, українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 ,

встановив:

26.06.2025 до суду надійшло зазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що 12 години 24.06.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з причин раптово виниклої суперечки із своїм співмешканцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішила заподіяти останньому тілесні ушкодження шляхом нанесення удару ножем в область грудної клітки.

Так ОСОБА_5 , реалізовуючи свій умисел на спричинення

ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, у вказаний час, перебуваючи в приміщенні кухні зазначеного будинку, умисно заподіяла один удар ножем, який тримала у своїй правій руці, в область грудної клітки ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у виді проникаючої в черевну порожнину колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки по середньо-ключичній лінії в ІІІ міжребер`ї з пораненням лівої легені, діафрагми, правої долі печінки, у зв`язку з чим 24.06.2025 був доставлений та госпіталізований до відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ», де цього ж дня і помер від отриманих тілесних ушкоджень.

Отже ОСОБА_5 , умисно наносячи потерпілому ОСОБА_8 удар ножем в область грудної клітки, усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння - посягання на здоров`я іншої особи, передбачала його суспільно небезпечні наслідки у виді завдання тяжких тілесних ушкоджень і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Таким чином вбачається, що вищеописаними умисними, протиправними, суспільно-небезпечними діями, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

24.06.2025 о 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

24.06.2025 слідчим СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується такими доказами: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків; протоколом затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 , медичними довідками та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином, вважає, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та їй загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років. Тяжкість покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, підозрювана не має сталих соціальних зав`язків за місцем мешкання, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працевлаштована, неповнолітній дітей чи осіб похилого віку на утриманні не має. При цьому, ОСОБА_8 з яким вона на протязі останніх трьох років разом проживала за вказаною адресою помер від її дій, а сама підозрювана зареєстрована за іншою адресою; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки основними свідками являються її двоюрідні брати, цей незаконний виплив може стосуватись також інших свідків, які можуть надати показання щодо важливих обставин кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане із незаконним впливом на свідків у кримінальному провадженні, у тому числі шляхом застосування насильства, оскільки підозрювана вже має досвід застосування насильства, зокрема стосовно ОСОБА_8 , що призвело до непоправних наслідків, а саме до смерті особи чи шляхом умовляння вказаних осіб, які є її родичами; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме своєю відмовою у прибутті за викликами до слідчого, прокурора чи суду.

Вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні цього забезпечити.

Тому заступник начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права на внесення застави, враховуючи насильницький характер інкримінованого їй злочину.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав повністю, просив задовольнити.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати інший більш м`який запобіжний захід. Захисник посилаючись на стан здоров`я підозрюваної вважає достатнім для виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого.

Встановлено, що 24.06.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення № 0000606 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

25.06.2025 заступник начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 . ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; майновий стан; наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчий суддя керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначення «обґрунтованої підозри» надано, зокрема, у рішенні «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom», згідно з яким «…існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване», буде залежати від усіх обставин справи» [15, § 32]. Таке формулювання ЄСПЛ надалі також підтверджено в таких його рішеннях, як «Нечипорук і Йонкало проти України», «Erdagoz v. Turkey», «Labita v. Italy», «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» та доповнено вказівкою на те, що «факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи» [16, §§ 34, 36], і так само «висунення обвинувачення» [17, § 184].

На підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, до клопотання додано матеріали, які досліджені у судовому засіданні, а саме: протокол огляду місця події, протоколи допиту свідків; протоколи затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 , медичні довідки.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій підозрюваного, виходячи із сукупності досліджених матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Щодо існування ризиків.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Оскільки підозрюваній у разі визнання її винуватою за ч. 2 ст. 121 КК України загрожує покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, прокурором доведено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрювана не має сталих соціальних зав`язків за місцем мешкання, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працевлаштована, неповнолітній дітей чи осіб похилого віку на утриманні не має.

Також прокурором доведено ризик незаконного впливу свідків, оскільки такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Основними свідками є двоюрідні брати підозрюваної, однак незаконний виплив може стосуватись також інших свідків, які можуть надати показання щодо важливих обставин кримінального провадження.

Також існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане із незаконним впливом на свідків у кримінальному провадженні, у тому числі шляхом застосування насильства або вмовляння свідків, які є її родичами.

Доведено прокурором в судовому засіданні і ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме своєю відмовою у прибутті за викликами до слідчого, прокурора чи суду, оскільки підозрювана зловживає спиртними напоями, офіційно не працевлаштована та не має сталих соціальних зв`язків, зареєстрована за іншою адресою в той час коли проживала три роки з ОСОБА_8 ..

Інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, яка відсутня в органів слідства до підозрюваного.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки не надходили письмові звернення осіб, які виявили бажання поручитися за обвинуваченого.

Застава також не може бути застосована, оскільки не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про можливість внесення застави.

Домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрювана підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків. Перебуваючи за місцем мешкання, підозрювана може продовжити свою злочинну діяльність та матиме можливість при спілкуванні здійснити тиск на свідків, з метою зміни їх показів на її користь.

Таким чином, прокурор довів в судовому засіданні, що інший, більш м`який запобіжних захід є недостатнім у даному випадку.

Враховуючи вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 існування зазначених судом ризиків, неможливість призначення іншого, більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України,

постановив:

Клопотання заступника начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк шістдесят днів, обчислюючи строк з моменту її затримання 24.06.2025 о 16.30 год.

Строк дії ухвали до 24 години 00 хвилин 22 серпня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_9