Дата документу 18.04.2025Справа № 554/4976/25
Провадження № 1-кс/554/5156/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 19 березня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000032 від 09 січня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, у якій просив скасувати постанову слідчого від 19.03.2025 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000032.

В обґрунтування скарги зазначив, що 11.03.2025 року в порядку статті 55 КПК України він направив на адресу заступника керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР У м. Полтаві ОСОБА_5 заяву, в якій просив направити на його адресу пам`ятку про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні № 0000032. Натомість, 19.03.2025 року слідчий ОСОБА_4 направив на його адресу постанову про відмову у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Цю постанову вважав незаконною та формальною, оскільки слідчим не було проведено жодних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення істини у справі, не було допитано його, в постанові не відображено, які саме дії проведено задля встановлення факту не заподіяння йому шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Разом з цим, факт заподіяння йому моральної шкоди у розмірі 5000 грн. фігурантом у кримінальному провадженні № 0001156 встановлено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/8554/19. За таких обставин висновки, викладені в оскаржуваній постанові, вважав надуманими, такими, що не відповідають дійсності, зробленими без проведення повного та всебічного дослідження фактів, викладених у його заяві про кримінальне правопорушення, та не вмотивованими.

Розгляд скарги ОСОБА_3 просив проводити за його відсутності.

Старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, направив до суду лист, у якому просив відмовити в задоволенні скарги з тих підстав, що на даний час, під час проведення досудового розслідування, не здобуто та заявником не надано будь яких доказів про спричинення йому істотної шкоди або тяжких наслідків, як це передбачено п.п.3, 4 примітки до ст.364 КК України, діями слідчих ТУ ДБР у м. Полтаві та прокурорами Харківської і Полтавської обласної прокуратури. Водночас, на виконання запиту суду, надав матеріали кримінального провадження № 0000032.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування судового процесу технічними засобами кримінального провадження в суді відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0000032, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Завданням кримінального провадження, зокрема, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (статті 2 КПК України).

Під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 09.01.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.382, ч.1 ст.366, ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.367, ч.1 ст.396 КК України.

Заявником про кримінальні правопорушення є ОСОБА_3 .

11.03.2025 року ОСОБА_3 звернувся до заступника керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_5 із заявою, у якій просив, зокрема направити на його адресу пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки або постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000032.

Постановою старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 від 19.03.2025 року було відмовлено в задоволенні цієї заяви ОСОБА_3 в частині визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000032.

Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що на даний час, під час проведення досудового розслідування, не здобуто та заявником не надано будь яких доказів про спричинення йому істотної шкоди або тяжких наслідків діями слідчих ТУ ДБР у м. Полтаві та прокурорами Харківської і Полтавської обласної прокуратури.

Відповідно до ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди .

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення .

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Тобто, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим.

Згідно з пунктами 3 і 4 примітки до статті 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян .

Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Разом із цим, при визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Причинний зв`язок має місце лише тоді, коли діяння виступає необхідною умовою, без якої неможливе настання наслідку. З цього випливають такі вимоги: причина (діяння) у часі повинна передувати наслідку; причина (діяння) не лише повинна передувати наслідку в часі, але і викликати його; причинний зв`язок має місце лише у разі, коли діяння є головною, визначальною умовою (фактором) настання суспільно небезпечного наслідку, тобто діяння слід розглядати як головну умову (причину) настання наслідків, якщо без нього суспільно небезпечні наслідки не настали б; діяння перебуває в причинному зв`язку з наслідком, якщо воно з неминучістю викликає настання цього наслідку.

Відповідно до статті 110 КПК України в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення та їх обґрунтування.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, оскільки на момент прийняття цього процесуального рішення досудовим розслідуванням дійсно не було здобуто, а заявником не надано доказів того, що діями слідчих ТУ ДБР у м. Полтаві та прокурорами Харківської і Полтавської обласної прокуратури останньому було спричинено будь-яку шкоду, не вказано в чому саме полягала така шкода та чим підтверджується факт її заподіяння.

Таким чином, висновок слідчого узгоджується з вимогами ч.5 ст.55 КПК України, оскаржувана постанова за змістом відповідає вимогам статті 110 КПК України, є вмотивованою, у ній слідчим зазначено мотиви, з яких він дійшов висновку про відмову у визнанні заявника потерпілим у кримінальному провадженні № 0000032 від 09.01.2025 року, тому підстави для її скасування відсутні.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Водночас слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 09.01.2025 року триває та наявність постанови про відмову у визнанні заявника потерпілим на даному етапі не перешкоджає визнати останнього потерпілим у кримінальному провадженні у подальшому в разі встановлення наявності відповідних підстав для цього.

Керуючись ст.55, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 19 березня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000032 від 09 січня 2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1