Справа № 297/3042/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/710/24 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Берегівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2024.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, із неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 02 (двох) років не вчинить нового злочину.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а саме: згідно висновків експерта № СЕ-19/107-21/7676-НЗПРАП від 13.09.2021 858 грн 10 коп.; № СЕ-19/107-21/8747-НЗПРАП від 19.10.2021 1201 грн 34 коп.; № СЕ-19/107-21/8749-НЗПРАП від 18.10.2021 858 грн 10 коп.; № СЕ-19/107-21/8748-НЗПРАП від 23.09.2021 858 грн 10 коп.; № СЕ-19/107-21/8922-НЗПРАП від 15.11.2021 1372 грн 96 коп.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 15.09.2021 на майно, вилучене у ході обшуків 13.09.2021.

Речові докази: спеціальний пакет НПУ ГСУ INZ1043546, в якому знаходиться один згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропну речовину (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби 3665839), два згортки фольги, в яких знаходиться біла кристалічна речовина, яка ззовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін» та чотири поліетиленові пакети, в яких також знаходиться біла кристалічна речовина, яка ззовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін», які поміщені до спеціального пакета НПУ SUD3009633 (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби № 5235056), один згорток фольги, в якому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, яка ззовні схожа на «канабіс», та який поміщений до спеціального пакета НПУ ГСУ 4308391 (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби № 3665409), один згорток фольги, в якому знаходиться біла кристалічна речовина, яка з

-2-

зовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін», та який поміщений до спеціального пакета НПУ ГСУ 4258599 (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби № 3665410), пластикова пляшка з відсутнім днищем, в якій наявні залишки наркотичної речовини, конусоподібний засіб фіолетового кольору, в якому наявні залишки наркотичної речовини, електронні ваги сірого кольору, на яких наявні залишки наркотичної речовини та пластмасову колбу, в якій наявні залишки наркотичної речовини, які в свою чергу поміщені до в спецпакета НПУ ГСУ INZ3006695 (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби № 5481812), прозорий полімерний зіп-пакет, всередині якого знаходиться кристалічна речовина білого кольору, яка упакована до спеціального пакета НПУ SUD1130579 (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №5376450), - знищено; грошові кошти в загальній сумі 1350 (тисяча триста п`ятдесят) грн (номіналами чотири купюри по двісті грн, одна купюра п`ятсот грн та одна купюра п`ятдесят грн), які упаковані до спеціального пакета НПУ ГСУ INZ3006696, - передано у дохід держави; мобільний телефон марки «Samsung» золотистого кольору без сім карти, мобільний телефон марки «Samsung» синього кольору з сім картою оператора «Київстар» та банківська карта банку «Монобанк» № НОМЕР_1 , які упаковані в спецпакет НПУ № SUD3009622, грошова купюра номіналом 1 грн із залишками речовини білого кольору, яку упаковано до спеціального пакета НПУ SUD2030420 (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби № 5376451),- повернуто ОСОБА_8 .

Згідно вироку, стороною обвинувачення вмінено ОСОБА_8 , що він будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у кримінальному провадженні № 0000768 від 22.09.2018, обвинувальний акт у якому 19.10.2018 скеровано до суду, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисні тяжкі кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставин.

У невстановлений слідством день, час та місці ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, у невстановленій кількості, яку переніс за місцем свого проживання до будинку АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав зазначену психотропну речовину з метою подальшого збуту до 11.09.2021.

11.09.2021 приблизно о 14 год 42 хв ОСОБА_8 , перебуваючи у провулку Мукачівському в м. Берегове, діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропної речовини та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 1800 грн незаконно збув громадянину ОСОБА_9 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, кристалічну речовину світло-коричневого кольору у згортку фольги, що у подальшому була вилучена у ОСОБА_10 працівниками поліції та згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/7676-НЗПРАП від 13.09.2021 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, вагою 0,0305 г.

Тобто ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу психотропних речовин ОСОБА_8 , у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та наркотичних

-3-

засобів, а також з метою особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс, які переніс за місцем свого проживання до будинку АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав зазначену психотропну речовину та наркотичний засіб з метою подальшого збуту до 13.09.2021.

13.09.2021 у період з 20 год 45 хв по 22 год 23 хв працівниками Берегівського РВП був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , у ході якого було виявлено та вилучено два згортки фольги, в яких знаходилась біла кристалічна речовина та чотири поліетиленові пакети, в яких також знаходилась біла кристалічна речовина, які згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/8747-НЗПРАП від 19.10.2021 у своєму складі містять психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, вагою 1,4816 г, один згорток фольги, в якому знаходилась речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/8748-НЗПРАП від 18.10.2021 відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений канабіс, маса якого становить 0,9731 г, один згорток фольги, в якому знаходилась біла кристалічна речовина, яка ззовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін», яка згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/8749-НЗПРАП від 18.10.2021 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, вагою 0,0478 г, які останній зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор Берегівської окружної прокуратури просить вирок суду від 13.11.2024 щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 08 (вісім) років з конфіскацією майна. В обгрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації судом дій обвинуваченого та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Посилається на те, що суд безпідставно виключив з обвинувачення таку ознаку як вчинення злочину особою, яка раніше вчинена кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України. Стверджує, що для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України немає значення чи вирок суду за ст. 309 КК України набрав законної сили, і при цьому, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 23.12.2023 вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.12.2019 щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України скасовано та кримінальне провадження закрито за спливом строків давності, тобто з нереабілітуючих підстав. Крім того, суд безпідставно виключив з обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку як повторність, оскільки 13.09.2021 за місцем проживання обвинуваченого було вилучено такий вид наркотичного засобу (канабіс), який не був предметом оперативної закупки 11.09.2021, а отже такі дії обвинуваченого підлягають кваліфікації як окремий епізод злочинної діяльності, тобто як повторність. Разом з тим, встановлений ОСОБА_8 іспитовий строк буде недостатнім для перевиховання останнього. При цьому, суд не врахував те, що пом`якшуючих обставин немає, обвинувачений не визнав вини, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не ініціював перерахунку застави на потреби ЗСУ, діяв з корисливою метою, а вчинені ним діяння створюють загрозу заподіянню шкоди або заподіюють таку

-4-

шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб. Просить допитати обвинуваченого, дослідити дані про особу обвинуваченого, ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 23.12.2023, висновок експерта № СЕ-19/107-21/8748-НЗПРАП від 18.10.2021.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_11 . При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора ОСОБА_5 , яка частково підтримала апеляційну скаргу і просила скасувати вирок щодо ОСОБА_8 та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч. 2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За результатами апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції, апеляційним судом встановлені істотні порушення вимог КПК України, які відповідно до положень ст. 412, 415 КПК України тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду, з огляду на таке.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Мотивувальна частина обвинувального вироку повинна відповідати вимогам, викладеним у п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України. При цьому слід звернути увагу на відповідні положення постанови № 5 від 29.06.1990 Пленуму Верховного суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку».

Так, у п. 15 вказаної постанови наголошується на те, що згідно з КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місяця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. У цій частині вироку потрібно викласти весь обсяг обвинувачення, визнаного судом доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винності кожного з обвинувачених, їх роль у вчиненні злочину, а після цього докази, покладені судом на обґрунтування своїх висновків.

Формулювання недоведеної частини пред`явленого обвинувачення з наведенням підстав, з яких воно визнається недоведеним, повинно бути викладено після доказів, якими обґрунтовано доведену частину обвинувачення.

-5-

Оскільки в мотивувальній частині вироку суд обґрунтовує рішення, яке буде викладене ним у резолютивній частині вироку, то воно повинно відповідати резолютивній частині.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду і постановленні вироку щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції не дотримався, що відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України тягне за собою скасування вироку.

Положеннями ч. 1 ст. 91 КК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані у своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як свідчить зміст оскаржуваного вироку, за результатами судового розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність в діях обвинуваченого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, перекваліфікувавши його дії з ч. 2 ст. 307 на ч. 1 ст. 307 КК України та визнав його винним саме за ч. 1 ст. 307 КК України.

Разом з тим, всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, суд не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, не виклав формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а лише зазначив про підстави для прийняття рішення для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 307 на ч. 1 ст. 307 КК України, що фактично унеможливлює розуміння того, які ж обставини були встановлені саме судом за результатами розгляду кримінального провадження.

Більш того, як вбачається зі змісту вироку, суд всупереч вищевказаним вимогам закону в мотивувальній частині вироку, не виклавши обвинувачення, визнане судом доведеним, не послався і на будь-які докази, покладені ним в обґрунтування своїх висновків про наявність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, лише констатував відсутність у діях останнього такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягають у тому, що суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не сформулював обвинувачення, визнане судом доведеним, а також не навів жодних доказів у підтвердження свого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

-6-

При цьому, зі змісту вироку вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та просив його виправдати, проте у вироку не наведено жодних мотивів, з яких суд не взяв до уваги ці доводи та відхилив їх.

З огляду на наведене, чіткість та конкретність викладення у вироку фактичних обставин вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке визнано судом доведеним, у тому числі без посилання на відповідні докази, викликає обґрунтовані сумніви щодо правильності висновків суду щодо наявності в діях обвинуваченого конкретного кримінального правопорушення, а тому вирок суду першої інстанції не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема: постановах Верховного Суду від 01.03.2018 по справі № 466/9158/14-к ; від 22.03.2018 по справі № 521/11693/16-к.

Колегія суддів уважає, що відсутність формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним за результатами судового розгляду в оскаржуваному вироку, у тому числі без посилання на відповідні докази, є порушенням прав обвинуваченого, які регламентовані ст. 42 КПК України, що в силу положень ст. 412 цього Кодексу також визнається апеляційним судом істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст. 370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ст. 409, 412 КПК України, а тому з урахуванням усіх порушень, встановлених під час апеляційного розгляду кримінального провадження, вирок підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що встановлені порушення, які були допущені судом першої інстанції при ухвалені вироку, з урахуванням положень ст. 2, 7, 9, 409, 412, 415 КПК України, є істотними та такими, що тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції в іншому складі.

При цьому, апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Водночас, згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою статті 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися принципу законності.

-7-

В той же час відповідно до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді обвинувального акту були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення закону, ретельно дослідити обставини, зазначені в цій ухвалі, дати належну оцінку доказам з урахуванням позицій сторін обвинувачення та захисту з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, із зазначенням мотивів, з яких суд приймає до уваги одні докази та відкидає інші, і в залежності від установлених обставин, ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином вмотивоване рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 13.11.2024 щодо ОСОБА_12 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді