Провадження № 1-кс/359/1239/2025
Справа № 359/6983/25
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000654, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що у продовж 2024-2025 років посадові особи КП КОР «ПЕРЕЯСЛАВ-ХМЕЛЬНИЦЬКТЕПЛОМЕРЕЖА», за попередньою змовою, групою осіб із фізичною особою ОСОБА_5 та службовими особами ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія «ТОРНАДО» (), заволоділи бюджетними коштами під час закупівлі та поставки паливних брикетів, що призначалися для опалення м. Переяслав Київської області.

Зокрема встановлено, що 01.01.2024 між КП КОР «ПЕРЕЯСЛАВ-ХМЕЛЬНИЦЬКТЕПЛОМЕРЕЖА» та ФОП ОСОБА_5 , укладено договір поставки № РН-01-01/24 предметом якого є паливні брикети деревні та деревних паливних гранул (пелети) (ДК 021:2015:09110000-3-«Тверде паливо»). На виконання умов вказаного договору фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 було організовано перевезення паливних брикетів із с. Гардишівка, Бердичівського району, Житомирської області до вул. Івана Мазепи, 33, м. Переяслав, Київської області, при цьому складено товарно-транспортні-накладні. Встановлено, що бюджетні кошти були перераховані виконавцю робіт фізичній особі підприємцю ОСОБА_5 , однак роботи виконані не в повному обсязі, зокрема частково було здійснено перевезення паливних брикетів.

Крім того, встановлено 01.03.2024 між КП КОР «ПЕРЕЯСЛАВ-ХМЕЛЬНИЦЬКТЕПЛОМЕРЕЖА» та ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія «ТОРНАДО» (), укладено договір поставки №ТП-01-01/24 предметом якого є паливні брикети деревні та деревних паливних гранул (пелети) (ДК 021:2015:09110000-3-«Тверде паливо»). На виконання умов вказаного договору службовими особами ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія «ТОРНАДО» було організовано перевезення паливних брикетів із с. Гардишівка, Бердичівського району, Житомирської області до вул. Івана Мазепи, 33, м. Переяслав, Київської області, при цьому складено товарно-транспортні-накладні. Встановлено, що бюджетні кошти були перераховані виконавцю робіт ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія «ТОРНАДО», однак роботи взагалі не виконані.

Допитаний водій ОСОБА_7 , повідомив, що останній має у власності вантажний автомобіль марки Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким за товарно-транспортними накладними №5-Т від 03.01.2024, №11-Т від 05.01.2024, №23-Т від 09.01.2024, перевезень паливних брикетів не здійснював. Крім того, останній повідомив, що він одного разу 13.01.2024 здійснював перевезення паливних брикетів із Бердичівського району, Житомирської області до котельні в м. Переяслав, Київської області. Допитаний водій ОСОБА_8 , повідомив, що він працевлаштований на посаду водія до приватного підприємця ОСОБА_9 та працює на вантажному автомобілі марки Renault Premium 380, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за товарно-транспортними накладними №11-Т від 07.02.2024, №27-Т від 24.02.2024, №27-Т від 06.03.2024, перевезень паливних брикетів не здійснював. Разом з тим, останній повідомив, що він 08.02.2024 здійснював перевезення паливних брикетів за товарно-транспортною накладною №102 від 08.02.2024 із м. Бердичів, Житомирської області до Переяслав-Хмельницької тепломережі в м. Переяслав-Хмельницький, Київської області.

Відповідно до відповіді ОСОБА_10 , встановлено, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , договір про надання послуг із вантажоперевезення паливних брикетів або ж інший договір на оренду вантажних автомобілів не укладався. Крім того, між ОСОБА_10 та ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія «ТОРНАДО», договори про надання послуг із вантажоперевезення не укладалися та перевезення не здійснювалися. Також, перевезення паливних брикетів автомобілем марки Volvo із реєстраційним номером НОМЕР_3 , маршрутом с. Гардишівка, Бердичівського району, Житомирської області до м. Переяслав Київської області, не здійснювалися.

Враховуючи вищевикладене, посадові особи КП КОР «ПЕРЕЯСЛАВ-ХМЕЛЬНИЦЬКТЕПЛОМЕРЕЖА», за попередньою змовою, групою осіб із ФОП ОСОБА_5 та службовими особами ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія «ТОРНАДО», заволоділи бюджетними коштами під час закупівлі та доставки паливних брикетів. 10.06.2025 слідчим СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук пункту навантаження паливних брикетів за адресою: Житомирська обл., Бердичівський р-н, с. Гардишівка, вул. Садова, 78, під час якого виявлено та вилучено: блокнот, синього кольору із чорновими записами, який належить ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки Apple Iphone 15 pro max, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 10.06.2025, вилучені під час обшуку від 10.06.2025, речі та документи, визнано речовими доказами.

На даний час існує великий ризик приховування, знищення чи відчуження вказаних вилучених речей під час обшуку, тому з метою збереження речового доказу та в подальшому для його використання як доказу факту та обставин, що доводяться в межах досудового розслідування, на нього необхідно накласти арешт.

В судове засідання Старший слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_3 не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Подав заяву, в якій клопотання просив розглянути без його участі. Неявка слідчого, згідно ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді вказаного вище клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000654 від 05.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2. ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо. В разі задоволення клопотання про арешт в ухвалі слід зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

З наданих суду матеріалів вбачається, що застосування арешту вказаного майна необхідне для забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням вищенаведеного, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, вилучені в ході обшуку від 10.06.2025 на пункті навантаження паливних брикетів за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном будь яким особам, а саме:

- блокнот, синього кольору із чорновими записами, який належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки Apple Iphone 15 pro max, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_5 .

Попередити осіб яким ввірено арештоване майно на зберігання про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1