Справа № 214/5793/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 14.10.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000897 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, не працюючої, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх осіб не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

-20.10.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнена від відбування покарання з апробуванням стоком на 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000897 від 14.10.2022 року.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , 08.10.2022 року приблизно о 10 год. 20хв., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , разом з потерпілим ОСОБА_6 , яка йому належить, де реалізуючи раптово виниклий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, будучи обізнаною про те, що в Україні діє воєнний стан, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 відпочиває у своїй кімнаті вищевказаної квартири, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з кухонного столу, котрий знаходився у вказаній квартирі, таємно викрала належний потерпілому ОСОБА_6 планшет марки «Nomi C07004 Sigma+», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , білого кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якого згідно висновку експерта №2712 від 20.10.2022, станом на 08.10.2022 складає 610,00 гривень, в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар». Після чого ОСОБА_4 покинула місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядився ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріального збитку на загальну суму 610,00 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з цих підстав.

Захисник ОСОБА_5 , не заперечувала проти клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, доходить таких висновків.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін).

Відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції (nullum crimen, nulla poena sine lege) є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону.

На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03).

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ч. 1 ст. 3 КК України).

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни "букви" закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

Так, 09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було посилено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна та змінено поріг притягнення до адміністративної відповідальності. (далі Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до частини другої статті 51 КУпАП (в новій редакції) адміністративна відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, викрадення чужого майна стане кримінально караним діянням, якщо його вартість становитиме більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У 2022 році такий розмір становить 1240,50 грн.

У 2023 році такий розмір становить 2684,00 грн.

У 2024 році - 3028,00 гривень.

Враховуючи прийняті законодавцем зміни щодо кількісного критерію дрібного викрадення, дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на сьогодні не є кримінально-караними діяннями.

Згідно зі ст. 147 Конституції України офіційне тлумачення законів України дає Конституційний Суд України.

Виходячи з положень рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997 щодо офіційного тлумачення ст. 58 Конституції України, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному, загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У абз. 3 п. 2, абз. 4 п. 3 мотивувальної частини рішення, Конституційний Суд України № 6-рп/2000 від 19.04.2000 року офіційно розтлумачив положення ст. 58 Конституції України саме щодо зворотної дії в часі кримінально-правової норми, котра пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це, зокрема, стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Пункт 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1ст.284 КПК України.

За таких обставин провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 8, 58 Конституції України, ст. ст. 3,5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст.ст.350, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000897 від 14.10.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ:

-планшет марки «Nomi C07004 Sigma+», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , білого кольору переданий під зберігальну розписку (а.с. 16).

Копію ухвали направити до уповноваженого органу Національної поліції, а саме до Відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за наявності в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1