Провадження № 1-кп/161/459/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 травня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0002017 від 15.06.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вилчитран Болгарія, болгарина, громадянина Болгарії, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2024 року, в нічний час (точного часу не встановлено), ОСОБА_9 ( ОСОБА_11 ), перебуваючи на території домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, в ході конфлікту, що раптово виник на ґрунті особистих неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_7 , керуючись метою заподіяння шкоди здоров`ю останньому, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, утримуючи у правій руці ніж господарського-побутового призначення, умисно наніс ним два удари в ділянку тулуба ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів, різаної рани попереково-крижової ділянки зліва.

Згідно висновку експерта № 529 від 09.08.2024 проникаюче поранення черевної стінки, за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, різана рана попереково-крижової ділянки зліва, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 6 діб.

Таким чином, ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину визнає повністю. Підтвердив всі обставини, вказані у обвинувальному акті. Дійсно ці події відбулися 15.06.2024 року за адресою, вказаною в обвинувальному акті. Цивільний позов по відшкодування моральної шкоди визнає частково, по витратам за надання правничої допомоги визнає.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що обвинуваченого він не знає, 15.06.2024 року він його побачив вперше. Це було на території приватного будинку, вже було темно на вулиці. Він з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прийшов на територію будинку забрати речі. Між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виник конфлікт. У ОСОБА_15 в руках був ніж. Він стояв біля стола, який був на вулиці. Потім у ОСОБА_15 виник конфлікт з ОСОБА_16 , він заступився за ОСОБА_16 , повалив ОСОБА_15 на землю, почав забирати ножа. Він ОСОБА_15 наніс декілька ударів, коли той лежав на землі. Після того як ОСОБА_15 вставав з землі, він наніс йому удар ножем. Бійка припинилася після того як він забрав ножа. Після бійки ОСОБА_17 з ОСОБА_18 поїхали до лікарні, а він викликав таксі і також поїхав до лікарні. Щодо покарання ОСОБА_15 поклався на розсуд суду. Цивільний позов підтримує по відшкодуванню моральної шкоди 100000 грн, по витратам на правничу допому у розмірі 18000 грн.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повністю доведена сукупністю зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду показала, що ОСОБА_15 вона не знає. В червні 2024 ОСОБА_14 домовився на рахунок роботи у ОСОБА_15 . Додому прийшов піздно, сказав що забув сигарети, знов пішов до ОСОБА_15 . Пізніше зателефонував та сказав, що йому порізали руку. Рука була порізана до кості. Викликали швидку. Вони поїхали до лікарні, наклали дванадцять швів. ОСОБА_14 сказав, що ОСОБА_15 почав кидатися з ножем на хлопців. Повідомив, що його порізав ОСОБА_15 . Їй відомо, що ОСОБА_21 намагався забрати ножа у ОСОБА_15 . При тому, що відбувалося, вона присутня не була. Щодо ОСОБА_7 знає зі слів поліції, що були великі порізи, що навіть робили операцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду показав, що в червні 2024 року ввечері він прийшов до ОСОБА_15 поговорити по поводу роботи, вони сиділи випивали. Мінов включив гучно музику, він зробив зауваження, на що останній почав сваритися. Він злякався та пішов додому. Дома зрозумів, що залишив у ОСОБА_15 свої речі сигарети, запальничку з курткою. Один побоявся йти до нього. Він зателефонував ОСОБА_23 .. Він зустрівся з ОСОБА_24 . Вони всі разом пішли до ОСОБА_15 . Коли заходили в домоволодіння, калитка була відкрита. Він заходив перший, Тхорівський другий, потім ОСОБА_25 побачив, що вони прийшли разом до нього та почав кидатися з ножем. ОСОБА_21 збив з ніг ОСОБА_26 вдарив його ( ОСОБА_14 ) ножем по руці. Коли ОСОБА_21 вставав, ОСОБА_15 вдарив його в спину. ОСОБА_27 закричав, щоб забрали ножа у ОСОБА_28 забрав ножа у ОСОБА_15 . Всі ці події відбувалися на вулиці, у дворі. Коли ОСОБА_15 кинувся з ножем, то кричав, щоб вони йшли з двору. Мінов перший удар ОСОБА_27 наніс в живіт, потім в спину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 суду показав, що події відбулися 15 липня 2024 року на домоволодінні ОСОБА_15 . Вони туди прийшли десь до 12 години ночі. У вказане подвір`я він зайшов останній. Спочатку туди зайшли ОСОБА_14 та ОСОБА_27 , вони пішли вперед. Коли він зайшов, там був ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ще ОСОБА_32 був. ОСОБА_31 та обвинувачений ОСОБА_15 лежали в коридорі на підлозі, ОСОБА_27 тримав ножа за лезо та віддав його йому. Він бачив, що ОСОБА_27 був порізаний. Він ніж поклав до своєї куртки. ОСОБА_30 також був порізаний. ОСОБА_17 пішов додому, а він ОСОБА_27 на таксі відвіз до лікарні. В лікарні він ніж встромив та засипав землею. Після цього він викликав собі таксі і поїхав додому. Бачив, що у Тхорівського був порізаний живіт зліва знизу та спина зліва порізана. У ОСОБА_14 була порізана рука.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 суду показав, що обвинуваченого знає, це його вітчим. Від дачі показань згідно ст. 63 Конституції України відмовився.

В судовому засіданні, у порядку встановленому ст. 358 КПК України, досліджені наступні документи.

15.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002017 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.06.2024 року вбачається, що слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_34 було прийнято усну заяву від ОСОБА_7 про те, що 14.06.2024 року знаходячись в районі спирт заводу разом із ОСОБА_35 та ОСОБА_13 , невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження ножом в ділянку живота. Подія сталася в період часу після 12 години ночі.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.06.2024 року з фототаблицей вбачається, що огляд проведено на ділянці території Луцької міської лікарні по вул. Відродження, 13, поруч з приймальним відділенням, де в землі було знайдено предмет ззовні схожий на ніж.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.06.2024 року з фототаблицею було оглянуто територію домоволодіння та житловий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , в якому відбувалися події скоєного кримінального правопорушення. Даний огляд проводився за письмовою згодою власника приміщення ОСОБА_36 .

Відповідно до довідки від 15.06.2024 року зафіксовані тілесні ушкодження, завдані ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку експерта № 397 щодо проведення судово-медичної експертизи:

1.2.3.3.4.5. Судово-медичним обстеженням ОСОБА_11 , 1966 р.н., виявлено наступні тілесні ушкодження: забійна ранка лівої тім`яної ділянки голови, синець навколо лівого ока, синець повік правого ока, синець спинки та правого крила носа, синець лівої виличної ділянки та лівої щоки, синець передньої поверхні грудної клітки в лівій підключичній ділянці, синець передньої поверхні грудної клітки в проекції реберної дуги зліва, синець в проекції правої лопатки, синець зовнішньої поверхні лівого плеча у верхній третині, поверхнева різана ранка долонної поверхні лівої кисті в основі 2 пальця. Забійна ранка голови і всі виявлені синці утворилися внаслідок травмуючої дії тупих твердих предметів, цілком можливо внаслідок нанесення ударів руками і ногами за 12-36 годин до моменту обстеження. Різана ранка лівої кисті утворилася внаслідок травмуючої дії гострого ріжучого предмету, або предмету травмуюча поверхня якого має властивості гострого ріжучого предмету, за 12-36 годин до моменту обстеження. Малоймовірна можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту. За ступенем тяжкості всі виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. П.п. 2.3.2. 6/, 2.3.5., 4.6. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Згідно представленої медичної довідки № 4939 КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» від 15.06.2024 року ОСОБА_11 , 1966 р.н., був поставлений діагноз: Закрита травма грудної клітки у вигляді закритих переломів 9 і 11 ребер зліва. Даний діагноз при оцінці ступеня тяжкості до уваги не приймається, так як він не підтверджений об`єктивними відомостями (опис рентгенограми грудної клітки лікарем рентгенологом). П.п. 4.13., 4.13.4. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/103-24/8139-ХЗ від 26.06.2024 року:

Наданий на дослідження ніж, який був вилучений 15.06.2024 року під час проведення огляду місця події на ділянці території КП «МОЛМТГ», що за адресою: м. Луцьк, пр-т Відродження, 13, до холодної зброї не належить (не має достатньої для ураження цілі міцності). Ніж виготовлений промисловим способом.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.06.2024 року за участю свідка ОСОБА_37 , останній розповів про обставини події, які мали місце 14.06.2024 року та відтворив механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ..

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27.06.2024 року за участю свідка ОСОБА_29 , останній розповів про обставини події, які мали місце 14.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , та відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_38 ..

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.08.2024 року з фототаблицею за участю потерпілого ОСОБА_7 , останній розповів про обставини події, які мали місце 15.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , та відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_38 ..

Відповідно до висновку експерта № 529 від 09.08.2024 року:

1. Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого КП «МОЛМТГ» гр. ОСОБА_39 отримав слідуючі ушкодження: проникаюче ножове поранення черевний стінки в лівій здухвинній ділянці без пошкодження внутрішніх органів (рана розміром 2.5х1,5см, раневий канал іде у внутрішньому напрямку довжиною приблизно 15см, проникає в черевну порожнину), рвана рана попереково-крижовий ділянки зліва розміром 12х0,4см, тупо закінчується в м`яких тканинах.

2. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії гострого колюче-ріжучого предмета, цілком можливо від доза ножа, за обставин та в час вказаних в постанові, за ступенем тяжкості проникаюче поранення черевної стінки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, різана рана попереково-крижової ділянки зліва за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, но спричинили короткочасний розлад здоров`я, поскільки для і загоєння необхідний час більше 6 діб.

3. В даній медичній карті стаціонарного хворого будь-яких ушкоджень, які могли б утворитися в результаті нанесення ударів кулаками, ногами або іншим предметом не описано.

4. Ушкодження у вигляді рани в лівій попереково-крижовій ділянці цілком могло виникнути за обставин викладених у протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідки ОСОБА_29 . Ушкодження у вигляді ран в лівій попереково-крижовій ділянці та в ліній здухвинній ділянці у гр. ОСОБА_7 цілком могли виникнути за обставина викладених у протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 .

5. Враховуючи характер, анатомічну локалізацію ушкоджень виявлених у гр. ОСОБА_7 вважаю, що виникнення їх результаті падіння з висоти власного зросту з прискоренням, чи без такого виключається.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 13.08.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 , останній розповів про обставини події, які мали місце 14.06.2024 року за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул Кленова, 1/1, відтворивши їх.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/103-24/8306-БД від 27.08.2024 року:

Встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позиції сторін кримінального провадження та оцінка доказів судом.

Сторона обвинувачення, вважаючи зібрані та досліджені докази належними і допустимими, просила суд визнати винуватим ОСОБА_9 в інкримінованому обвинуваченні та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Сторона захисту вважала за можливе призначити покарання зі звільненням ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Враховуючи досудову доповідь Луцького МВ ФДУ «Центр Пробації» у Волинській області, відповідно до якої орган пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: систематично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання., виконувати заходи, передбаченні пробаційною програмою "Подолання агресивної поведінки".

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_9 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 (із подальшими змінами), при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, неодружений, не працює, в установах містах на обліку не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання суд встановив визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання, суд вбачає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахування викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах, встановлених у санкції інкримінованої частини статті КК України, та в такому необхідному та достатньому розмірі, що об`єктивно разом з метою кари одночасно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов представника потерпілого до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає задоволенню частково.

Згідно чт.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно - небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи ступінь вини відповідача, характер вчиненого діяння, суд вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 70000 грн..

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати: на професійну правничу допомогу;

Згідно положень ст.137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Правова допомога може складатися у тому числі з надання консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, підготовки процесуальних документів.

Згідно положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано договір про здійснення представництва у кримінальному провадженні з розрахуванням гонорару, повноваження якого підтверджуються ордером, свідоцтвом, квитанції.

Таким чином, суд вважає доведеними вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в розмірі 18000 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 1893,20 грн.

Керуючись ст. ст. 127-129, 368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_40 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту залишити до вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_9 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 15.06.2024 до 17.06.2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_9 слід зарахувати строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 17.06.2024 року по 15.08.2024 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Речові докази:

предмет зовні схожий на ніж; молоток із наявними слідами РБК, змиви РБК із поверхні металевого паркану, змиви РБК із цегляної стіни будинку, 2 (два) недопалки сигарет «Rothmans», 1 (один) недопалок сигарети «Rothmans», 5 (п`ять) скляних стаканчика, змиви РБК із підлоги коридору будинку, змиви РБК із поверхні умивальника, сліди рук із скляного стаканчика, що зберігаються в камері схову речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області, - знищити:

рушник із кімнати білого кольору із кольоровими полосками, футболку зеленого кольору зі слідами РБК; штани зеленого кольору зі слідами РБК; резинові тапки синього кольору зі слідами РБК, що зберігаються в камері схову речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_9 та користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 70000 грн. (сімдесят тисяч грн.), витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18000 грн. (вісімнадцять тисяч грн.)

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 1893,20 грн.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя:

Вирок складений і видрукуваний у єдиному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя: