справа № 208/8237/25
провадження № 1-в/208/550/25
УХВАЛА

30 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні Подання Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№34)" про приведення вироків суду у відповідність до чинного законодавства, відносно засудженої

ОСОБА_5 , 1971 року народження, засудженої 21.02.2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.190 КК України до покарання строком на 3 роки позбавлення волі

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Кам`янського перебуває подання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» про приведення вироку суду у відповідність до чинного законодавства, відносно засудженої ОСОБА_5 .

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2023 року за ч.3 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі.

Враховуючи, що 09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-IX від 18.07.2024 Державна установа «Кам`янська виправна колонія (№34)» просить привести покарання ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року.

В судовому засіданні представник ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» ОСОБА_4 підтримала подання і просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Засуджена ОСОБА_5 приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та просила його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 278/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозд.1 розд. ХХ та пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_5 засуджена вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2023 року за ч.3 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно вказаного вироку шкода, завдана шахрайськими діями за епізодами від 23.05.2022 (№3), 04.06.2022 (№4), 07.06.2022 (№6), 23.09.2022 (№8) становила 2000,00, 1500,00, 1000,00 та 2000,00 гривень відповідно.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 гривень.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочинів вказаних злочинів, розмір шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.190 КК України, становив 2481,00 гривень (1240,50х2=2481,00).

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.190 КК України у 2022 році становив 2481,00 гривень.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи те, що сума шкоди, заподіяної шахрайськими діями ОСОБА_5 за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2023 року була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, судом встановлено наявність підстав для приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вказаного вироку у відношенні ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 , 1971 року народження від покарання, призначеного їй вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 21.08.2023 року за епізодами від 23.05.2022, 04.06.2022, 07.06.2022, 23.09.2022 року за ч.3 ст.190 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженою за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2023 року за ч.3 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Кам`янського протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 01.07.2025 р. о 08:10 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1