УХВАЛА

19 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 676/1646/24

провадження № 51-2807 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2024 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 травня 2025 року,

встановив:

Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно положень ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення.

Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначає про незаконність вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2024 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 13 травня 2025 року стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, при цьому не наводить таких порушень КПК, які з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413 КПК стали перешкодою для ухвалення судом законного рішення й тягнуть за собою обов`язкове скасування оскаржуваних судових рішень на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Натомість у касаційній скарзі в обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень, скаржник надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що сторона захисту не погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України. Однак, належного мотивування вказаному захисник не наводить та не зазначає обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень відповідно до вимог ст. 413 КПК.

Разом з цим, заявляючи вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, захисник не зазначає, яких саме порушень допустив суд апеляційної інстанції в аспекті положень ст. 404 КПК, та не вказує, які конкретно доводи апеляційної скарги сторони захисту, в порушення ст. 419 цього Кодексу, зазначений суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2024 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 13 травня 2025 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3