Справа № 239/48/16-к
Провадження № 1-кп/0203/597/2025
У Х В А Л А

08.07.2025 року Центральний районний суд м. Дніпра

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002431 від 09.12.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Новогродівка Донецької області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 191 КК України,

встановив:

В судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, як такий що відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 висловив думку, що з обвинувального акту не зрозуміло чи була обвинуваченими завдана шкода саме Новогродівській міській раді, оскільки в матеріалах провадження такі дані відсутні. Питання щодо призначення справи до судового розгляду залишив на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 зазначив, що неможливо призначити судовий розгляд, оскільки в заяві Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області не визначено, чи вона просить вона провести підготовче засідання без її участі.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Статтею 291 ч.2 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до вимог ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Стаття 191 КК України передбачають відповідальність за скоєння злочину з матеріальним складом. Даним злочином потерпілій стороні завдаються матеріальні збитки.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд звертає увагу, що дотримання зазначеної вимоги до змісту обвинувального акту є однією із гарантій права особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, на захист, оскільки пред`явлення конкретного обвинувачення і чітке викладення фактичних обставин кримінального правопорушення надає обвинуваченим особам можливість ефективно захищатися від такого обвинувачення та використовувати всі передбачені кримінально-процесуальним законом права на свій захист.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

В обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 191 КК України не визначено кому саме завдано шкоду неправомірними діями обвинувачених, відсутні відомості щодо потерпілого, лише зазначено що представником невідомого потерпілого є ОСОБА_8 .

Оскільки при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення не визначено кому саме спричинено матеріальну шкоду, це позбавляє обвинувачених ефективно захищатися від пред`явленого обвинувачення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Керуючись ст.ст.291, 314, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002431 від 09.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1