Справа № № 585/1792/25
Номер провадження 1-кп/585/422/25
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

16 травня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ромни клопотання прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000355 від 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000355 від 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365КК України.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 03.09.2015 прокурором на підставі рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вергельський проти України» від 12.03.2009 за заявою № 19312/06. Цим рішенням констатовано порушення ст. З Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з поганим поводженням, якого заявник зазнав під час перебування під контролем поліції.

За матеріалами кримінального провадження рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Вергельський проти України» від 12.03.2009 констатовано факт жорстокого поводження - перевищення невстановленими працівниками Роменського МВ УМВС України в Сумській області своїх службових повноважень, шляхом нанесення ними у період з 19.03.2004 по 27.03.2024 року ударів кулаками та кийками затриманому ОСОБА_4 , висловленням погроз, із метою домогтися зізнання у вбивстві, якого останній не скоював, унаслідок чого ОСОБА_4 27.03.2004 зізнався у вбивстві.

З метою встановлення обставин кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили, органом досудового розслідування проведено наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Допитаний 12.09.2015 свідок ОСОБА_5 пояснив, що станом на 2004 рік займав посаду прокурора м. Ромни. За заявою ОСОБА_4 про застосування до нього в березні 2004 року психологічного та фізичного насильства неодноразово проводилися перевірки. За їх результатами факт застосування такого насильства не підтвердився. У зв`язку з цим винесено рішення про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно працівників Роменського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто працівників міліції на яких вказував ОСОБА_4 .

Аналогічні показання 22.05.2015, 22.09.2015 та 24.11.2021 надали свідки - працівники Роменської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 .

Допитаний 12.09.2015 свідок ОСОБА_13 повідомив, що у 2004 році перебував на посаді старшого слідчого прокуратури м. Ромни. З квітня 2004 року по січень 2006 року проводив перевірки за заявою ОСОБА_4 у порядку ст. 97 КПК України (1960 року). За наслідками перевірок неодноразово виносилися постанови про відмову в порушення кримінальної справи, що скасовувалися Роменським міськрайонним судом. Під час перевірок опитували ОСОБА_4 , його рідних, близьких, медичних працівників. Вилучалася та досліджувалася відповідна медична документація. Проводилися обстеження ОСОБА_4 судово-медичним експертом, якого також опитували з приводу механізму виникнення тілесних ушкоджень у заявника. Призначалася службова перевірка щодо дій працівників Роменського МВ УМВС України в Сумській області. Проводився огляд службових приміщень Роменського МВ. За результатами проведених заходів і процесуальних дій підстав для порушення кримінальної справи не встановлено.

Допитаний 29.09.2015 та 21.12.2021 свідок ОСОБА_6 повідомив, що є пенсіонером. Раніше працював на різних посадах у Роменському МВ УМВС України в Сумській області. Обставин затримання ОСОБА_4 не пам`ятає. Пам`ятає, що з цього приводу органами прокуратури неодноразово проводилися перевірки в порядку ст. 97 КПК України (1960 року). За їх наслідками приймалися рішення про відмову в порушення кримінальних справ, що оскаржувалися заявником до прокуратури та суду. Під час перевірок його та інших працівників міліції допитували про обставини затримання 19.03.2004 ОСОБА_4 . Більш детально подій не пам`ятає.

Допитані 28.12.2021 та 08.04.2025 колишні працівники Роменського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 надали аналогічні показання.

З долученого до кримінального провадження - висновку службового розслідування прокуратури Сумської області від 21.08.2015 щодо належності проведених працівниками Роменської міжрайонного прокуратури перевірок за заявами ОСОБА_4 вбачається, що останній 16.04.2004 звернувся із заявою до прокурора м. Ромни про те, що в ході досудового слідства у кримінальній справі № 04750007 працівники міліції застосували до нього психологічне та фізичне насильство. Внаслідок таких дій працівників міліції ОСОБА_4 оговорив себе і визнав винуватим у вбивстві. У зв`язку з цим просив порушити кримінальну справу стосовно працівників міліції, які змусили його дати неправдиві свідчення та застосували тортури і катування.

За результатами проведеної перевірки в порядку ст. 97 КПК України (1960 року) старшим слідчим прокуратури м. Ромни ОСОБА_13 13.07.2004 винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

Постанова слідчого від 13.07.2004 скасована рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.01.2005 у зв`язку з не дослідженням питання щодо обставин отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

За результатами проведеної додаткової перевірки в порядку ст. 97 КПК України (1960 року) старшим слідчим прокуратури м. Ромни ОСОБА_13 14.02.2005 винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

Постанова слідчого прокуратури від 14.02.2005 скасована рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.04.2005 у зв`язку з не усуненням недоліків, що вказані у попередній постанові суду від 24.01.2005.

Під час додаткової перевірки проведені судово-медичні експертизи ОСОБА_4 , якими підтверджено наявність у нього тілесних ушкоджень. У той же час, з`ясувати, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 з`явилися у період з 19.03.2004 по 27.03.2004 не виявилося за можливе.

За результатами проведених додаткових перевірок у порядку ст. 97 КПК України (1960 року) 15.05.2005, 09.09.2005 та 12.03.2006 старшим слідчим прокуратури м. Ромни ОСОБА_13 , 16.01.2006 прокурором м. Ромни ОСОБА_5 , 15.05.2006, 19.12.2006, 07.03.2007, 10.05.2007 старшим помічником прокурора м. Ромни ОСОБА_9 , 13.08.2006 помічником прокурора м. Ромни ОСОБА_11 , 23.08.2007 помічником прокурора м. Ромни ОСОБА_12 та 19.12.2007 помічником прокурора м. Ромни ОСОБА_10 виносилися постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, що скасовувалися Роменським міськрайонним судом, а 24.12.2007 - прокуратурою Сумської області.

18.02.2008 за результатами проведення додаткової перевірки за заяво ОСОБА_4 . Роменським міжрайонним прокурором ОСОБА_14 ] винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи. Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2008 постаної прокурора від 18.02.2008 залишена без змін.

Відповідно до листа виконувача обов`язків керівника Роменської окружної прокуратури від 30.09.2021 матеріали перевірок по заявах (скаргах) громадян, тому числі за заявами про злочини за 2004 рік, знищені згідно з актом про знищення від 03.04.2009.

За інформацією Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 02.03.202 журнал обліку відвідувачів, запрошених та доставлених до Роменського МВ ГУНП в Сумській області за березень 2004 року знищений згідно з актом від 08.01.2008 №285.

З повідомлення КНП «Роменська центральна районна лікарня» Роменської міської ради від 17.10.2020 вбачається, що ОСОБА_4 в 2004 році в стаціонарному лікуванні не перебував, за медичною допомогою не звертався.

Згідно з листом Кам`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерств; юстиції (м. Київ) від 08.10.2020 та актовим записом про смерть № 03 від 06.10.2010 року громадянин України ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 25.11.2010 року

кримінальна справа стосовно ОСОБА_4 за ст. 118 КК України закрита у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

З урахуванням викладеного та того, що з моменту події (19.03.2004) минуло більше 21 року, свідки, через об`єктивні причини, не можуть пригадати обставин затримання ОСОБА_4 та його перебування в райвідділі міліції, матеріали перевірок за заявами ОСОБА_4 знищені, а ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , детально з`ясувати обставини застосування до останнього працівниками міліції фізичного та психологічного насильства під час попереднього досудового розслідування у кримінальній справі не виявляється за можливе.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 365 ч.2 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

На підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років у разі вчинення тяжкого злочину.

З моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме з19.03.2004 року минуло більше 15 років, тобто загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин сплив 19.03.2019, тому є підстави для закриття даного кримінального провадження.

Прокурор просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Прокурор надав заяву, в якій просив справу слухати без його участі , клопотання підтримав та просив його задовільнити .

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Встановлено, що 03.09.2015 року Роменським РВП внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355 від 03.09.2015 року за ст.365 ч.2 КК України.

У ході досудового розслідування, з метою здобуття доказів, встановлення осіб, які вчинили вищевказане кримінальне правопорушення, проведено ряд слідчих дій: допитано ряд свідків, проведено службову перевірку.

Відповідно до положень статей 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Прокурором Сумської обласної прокуратури подано клопотання про закриття кримінального провадження № 0000355 від 03.09.2015 року в зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Згідно листа Генеральної прокуратури України від 25.08.2015 року (з матеріалів кримінального провадження № 0000355 від 03.09.2015 року (к.п.а.с.8-9) звернуто увагу на те, що у більшості випадків за кожним рішенням Суду, яким констатовано порушення статей 2 та 3 Конвенції, необхідно здійснювати досудове розслідування як за фактами жорстокого поводження, смерті, тощо, неефективність розслідування яких визнаному судом, так і за фактами неналежного виконання службових обов`язків особами, які розслідували ці справи(провадження) та здійснювали судовий розгляд.

В той же час, кримінальне провадження № 0000355 від 03.09.2015 року порушено за ч.2 ст.365 КК України на підставі рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Вергельський проти України», яким констатовано факт жорстокого поводження - перевищення невстановленими працівниками Роменського МВ УМВС України в Сумській області своїх службових повноважень, шляхом нанесення ними у період із 19.03.2004 року по 27.03.2004 року ударів кулаками та кийками затриманому ОСОБА_4 , шляхом висловлення погроз, із метою домогтися зізнання у вбивстві, якого останній не скоював, унаслідок чого ОСОБА_4 27.03.2004 року зізнався у вбивстві (к.п.а.с. 1).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Аналіз зазначених процесуальних норм права приводить до висновку, що підставою для закриття кримінального провадження за п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України необхідна наявність одночасно двох обставин, а саме: закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) та неможливість досудового слідства встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. При цьому, не можливість встановлення особи, повинно бути доведено доказами, які б давали суду можливість дійти до висновку, що органами досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для встановлення особи.

Відповідно до наданих прокурором матеріалів вбачається, що відомості до ЄРДР, внесено за рішенням Європейського суду з прав людини, яким констатовано порушення ст.3 Конвенції, з огляду на неефективність розслідування скарги заявника на погане поводження під час перебування його під вартою - п.102 Рішення ЄСПЛ (к.п.а.с. 174) так і з огляду на те, що держава, не надала пояснень стосовно тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_4 , під час коли він перебував під її контролем- п.109 Рішення ЄСПЛ (к.п.а.с.175) .

Щодо доводів клопотання прокурора про не встановлення особи: відповідно до п.3ч.1ст.284 КПК України, кримінальне провадження може бути закрите у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила злочин, лише у випадку, якщо вичерпані всі розумні слідчі дії, спрямовані на її встановлення, і сплили строки досудового розслідування.

У разі якщо орган досудового розслідування не вжив усіх належних та достатніх заходів для встановлення осіб причетних до катування закриття кримінального провадження суперечитиме: зобов`язання держави щодо ефективного розслідування фактів катування (рішення ЄСПЛ Afanasev v. Ukraine); принципу недопущення безкарності (impunity) за серйозні порушення прав людини.

Вимоги ЄСПЛ до ефективного розслідування: ЄСПЛ у численних рішеннях (у тому числі Savin v. Ukraine, Kaverzin v. Ukraine) чітко зазначив, що не встановлення винних осіб без реального розслідування є порушенням статті 3Конвенції (заборона катувань)

Встановлення кола осіб, які фізично мали доступ до затриманого у відповідний час (через журнали чергувань, графіки, пояснення посадовців тощо), є процесуально та логічно досяжною метою для ДБР.

Щодо доводів клопотання прокурора про сплив строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до моменту набрання вироком минули строки, встановлені цією статтею, зокрема , 10 років для тяжких злочинів, 15 для особливо тяжких. Катування та інші форми жорстокого поводження можуть бути кваліфіковані як особливо тяжкі злочини, якщо це наприклад, ч.2ст.365 КК України. Відповідно до ч.5ст.49 КК України (в редакції ЗУ№4012-ІХ від 09.10.2024р., давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених статтями 109-114-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених статтями 431-439,442,442-1 цього Кодексу.

Рішення ЄСПЛ, практика комітету ООН проти катувань, а також позиція Верховного Суду (постанови 2021-2023 РР.): катування, вчинене представниками держави, розглядається як тяжке порушення міжнародного гуманітарного права; за міжнародними стандартами не повинно бути строків давності для катування, особливо якщо держава їх не рослідувала ефективно; навіть якщо винних не встановлено, держава не може закривати справу виключно через сплив строків- це пряме порушення ст.3 Конвенції.

У постановах ВС зазначено, що Рішення ЄСПЛ є нововиявленими обставинами, які зобов`язують державу поновити провадження; закриття справи на формальних підставах, як от сплив строків - неприпустиме, навіть якщо формально строки притягнення до відповідальності сплинули, кримінальне провадження не може бути закрите, якщо: йдеться про жорстоке поводження/катування;.

Таким чином, сплив строків не є безумовною підставою для закриття провадження, якщо це суперечить міжнародно-правовим зобов`язанням держави.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що закриття провадження на підставі не встановлення особи , яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності є передчасним, протизаконним і необґрунтованим, оскільки:

-подія злочину встановлена рішенням ЄСПЛ, яке є осбовязковим для України відповідно до ч.1ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ»;

-держава зобов`язана здійснити ефективне розслідування і встановити винних осіб про яких йдеться у п.102 та 109 Рішення ЄСПЛ «Вергельський проти України» та притягнути їх до відповідальності;

- відсутні докази вжиття вичерпних заходів щодо встановлення винних, що свідчить про формальний підхід до слідства;

-відповідно до ч.5ст.49 КК України (в редакції ЗУ№4012-ІХ від 09.10.2024р.), давність не застосовується у разі вчинення злочинів, зокрема, передбачених частиною третьою статті 127 КК України;

-закриття провадження на підставі п.3-1 ч.1ст.284 КПК України, може стати підставою для нового звернення до ЄСПЛ через невиконання попереднього рішення та повторне порушення ст.3 Конвенції, оскільки провадження не досягло мети - відновлення прав постраждалої особи, шляхом встановлення відповідальності винних.

Отже, підстави для закриття провадження відсутні. Слідство має бути продовжене, у звязку з чим клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 3-1 ч. 1, ч.4 ст. 284 КПК України, ст. 12, п.3 ч. 1 ст. 49 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000355 від 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом семи діб з дня її оголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_15