УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003502 від 11 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частинами 2, 3 статтею 191 Кримінального кодексу України підозрюваній:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Грозів Острозького району Рівненської області, українку, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

в с т а н о в и в:

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в рамках кримінального провадження № 0003502 від 11 грудня 202року, відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими Слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , у період часу з 2018 року по 2021 рік, перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «ВИАЛ» (), на підставі наказу №9/17-К від 14.08.2017, підписаного директором підприємства ОСОБА_8 , та одночасно, за усним дорученням останнього, надаючи бухгалтерські послуги ТОВ «КАМЕЯ» (), директором та засновником якого являється ОСОБА_8 , вчинила заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

ОСОБА_7 , відповідно до покладених на неї посадових обов`язків, виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, тому являється суб`єктом вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненим повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 2, 3 статті 191 КК України.

18 серпня 2022 року органом досудового розслідування було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки с. Грозів Острозького району, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2, 3 ст. 191 КК України, яке було вручено у відповідності до вимог ст. 111, ст. 278 КПК України, у спосіб, передбачений КПК України.

Так, 18 серпня 2022 року сільському голові Глеваської сільської ради ОСОБА_9 , для передачі ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваної ОСОБА_7 .

Крім того, 18 серпня 2022 року засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації підозрюваної ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з описом вкладення направлено повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваної ОСОБА_7 .

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 13.07.2022 року № 50/со2834 органом досудового розслідування встановлено 13.03.2022 року ОСОБА_7 перетнула пункт пропуску «Устилуг».

16 вересня 2022 року постановою старшого слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_10 .

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 30.04.2024 року № СЕД-27288-2024 органом досудового розслідування встановлено 07.01.2023 року ОСОБА_7 перетнула пункт пропуску «Устилуг» на транспортному засобі НОМЕР_1 та назад не поверталась.

У клопотанні поставлене питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків: переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду; здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваної, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.

Згідно частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим здійснювати розгляд клопотання за відсутності підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки воно не відповідає вимогам ч. 2 ст. 184 КПК України. Крім того, органом досудового розслідування не обґрунтовані ризики.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозра за частинами 2,3 статті 191 КК України, відповідає вимогам статей 276-278 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частинами 2,3 статті 191 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінально правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_7 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, у якому вона підозрюється, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, тривалий час перебуває у розшуку, оскільки переховується від органів слідства та суду за межами України.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки прокурором не надано слідчому судді обґрунтованих доказів, які б свідчили про наявність вказаного ризику.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_7 її майновий та сімейний стан, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній вразі визнання ОСОБА_11 винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, після затримання підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 16 вересня 2022 року перебуває у розшуку, і не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваної повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 181, 193, 194, 196, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України після затримання підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваної повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1