Справа № 357/2833/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 15.04.2025 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

12.05.2025 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 15.04.2025 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В обґрунтування скарги представник скаржника посилається на те, що після початку проведення досудового розслідування ОСОБА_3 не було залучено до участі у кримінальному провадженні в статусі потерпілого, а постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 15.04.2025 повторно відмовлено в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою.

Представник скаржника вважає постанову слідчого від 15.04.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України.

Щодо строку звернення зі скаргою представник скаржника зазначає, що 06.04.2025 ним було поінформовано слідчого про скасування її постанови та необхідність повторного розгляду клопотання. У зв`язку з неотриманням в подальшому відповіді щодо результатів розгляду клопотання, з метою уникнення передчасного звернення до слідчого судді й в дусі принципу процесуальної економії, 14.04.2025 ним було направлено адвокатський запит до слідчого з проханням надати інформацію про стан розгляду клопотання, лише після неотримання відповіді на вказані лист та запит у визначені строки, було подано скаргу до слідчого судді на бездіяльність слідчого.

Зауважує, що характер вчинених адвокатом у наведений вище проміжок часу дій, недвозначно свідчить про необізнаність адвоката про наявність оскаржуваної постанови слідчого.

Разом з цим, під час підготовки до розгляду скарги на бездіяльність слідчого, що полягала у нерозгляді клопотання, від представників суду засобами телефонного зв`язку йому стало відомо про те, що слідчим надано до суду копію постанови за результатами розгляду згаданого вище клопотання.

08.05.2025 ОСОБА_3 ознайомилася з матеріалами судової справи за скаргою адвоката на бездіяльність слідчого, отримала копії оскаржуваного рішення, а також інших матеріалів наданих слідчим.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, вона була винесена з порушенням строків, визначених ст. 220 КПК України та на наступний день після надходження адвокатського запиту. Водночас, вказана постанова ні ОСОБА_3 , ні адвокату ОСОБА_4 , як її представнику, жодними способами не надсилалася, як і не надавалася відповідь на адвокатський запит.

В порядку підготовки скарги до судового розгляду слідчим суддею витребувано з Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області матеріали кримінального провадження № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В судове засідання ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 не з`явились. Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав заяву про розгляд скарги за відсутності скаржника та його відсутності, вимоги скарги підтримали у повному обсязі та просили скаргу задовольнити.

Старший слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Зважаючи на положення ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

У відповідності до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що копію оскаржуваної постанови надіслано на адресу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 засобами електронної пошти 16.04.2025. Водночас, матеріали кримінального провадження не містять доказів отримання адвокатом ОСОБА_4 вказаної копії постанови, як і доказів надіслання копії постанови ОСОБА_3 .

При цьому, представник скаржника у своїй скарзі посилається на те, що копії постанови засобами електронної пошти не отримував, про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_3 дізналась 08.05.2025 при ознайомленні з матеріалами судової справи щодо оскарження бездіяльності слідчого та того ж дня отримала копію оскаржуваної постанови слідчої.

Вказані твердження представника скаржника матеріалами кримінального провадження не спростовуються.

Відтак, процесуальний строк на оскарження постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, передбачений ч.1 ст.304 КПК України, дотриманий.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а саме ІКС ІПНП (Біла Церква) упродовж 2022-2024 років невстановлена група осіб за попередньою змовою, шляхом обману, заволоділи грошовими коштами працівників Комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інклюзивно-ресурсний центр № 1». Своїми діями невстановлені особи завдали матеріальної шкоди, сума якої наразі встановлюється.

Підставою для внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення стало звернення колективу КУ БМР «Інклюзивно-ресурсний центр № 1», а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 23.12.2024 до Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради, яке в подальшому було направлено за належністю до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому (ч.2 ст.190 КК України).

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших кримінальних правопорушень проти власності.

12.02.2025 ОСОБА_3 допитана у якості свідка, під час допиту повідомила про факти та обставини можливого скоєння кримінального правопорушення та зазначила, що внаслідок вказаного правопорушення їй завдано матеріальної шкоди.

25.03.2025 представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження у якості потерпілої.

Постановою старшого слідчого Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 27.03.2025 року відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2025 постанову слідчого від 27.03.2025 скасовано.

Постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 15.04.2025 повторно відмовлено в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою, слідчий виходив з тих обставин, що не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_11 та спричиненням матеріальних збитків для ОСОБА_3 , у зв`язку з чим слідчий дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про визнання її потерпілою.

З таким висновком слідчого слідчий суддя не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 цієї статті зазначає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Мотивуючи постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою, слідча посилається на фрагменти допитів ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , роблячи при цьому висновок про те, що дії ОСОБА_11 не призвели до заподіяння шкоди, а зібрані кошти були витрачені на благодійні заходи за участі працівників, про що частково маються чеки.

Слідчий суддя зауважує, що слідчою не враховано результати проведених в рамках кримінального провадження інших слідчих дій, зокрема, допитів в якості свідків інших працівників КЗ БМР «Інклюзивно-ресурсний центр №1», які підтверджують покази ОСОБА_3 в частині, що стосується обставин збору коштів, мети їх збору, відсутності звітів щодо використання грошових коштів. Не надавши оцінки цим показанням в їх взаємозв`язку з показаннями ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , слідча фактично надала превагу показанням ОСОБА_11 , з приводу ймовірних шахрайських дій якої й звернулися працівники закладу освіти.

Слідчий суддя звертає увагу, що у клопотанні ОСОБА_3 було вказано чіткий розмір заподіяної майнової шкоди, а саме 18 100,00 грн, тобто суму коштів, яка безпосередньо підтверджена банківськими платіжними дорученнями про перекази цих сум коштів на рахунок ОСОБА_11 . В той же час, не наводячи в оскаржуваній постанові чітких обґрунтувань стосовно подальшої долі цих коштів, слідчою фактично зроблено висновок про те, що ці кошти використані за цільовим призначенням оскільки «про це частково маються чеки». Водночас, посилаючись на наявність чеків, як на обґрунтування відсутності факту заподіяння шкоди ОСОБА_3 , слідча не надає оцінки цим документам, а саме оскаржувана постанова не містить відомостей про те, на яку суму коштів наявні чеки в матеріалах справи, що саме було придбано, коли та які суми коштів були витрачені, наскільки придбані речі відповідають меті, з якою кошти збиралися та чи мають взагалі якесь відношення до цієї мети.

Окрім констатації слідчою лише часткової наявності чеків без надання їм будь-якої оцінки, не надано також оцінки тій обставині, що лише від ОСОБА_3 ОСОБА_11 отримала щонайменше 18 100,00 грн, обставини їх витрачання не встановлені.

Оскаржувана постанова не містить відомостей про те, які ж суми грошових коштів було витрачено обґрунтовано. В оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на обставини, які б свідчили про цільовий чи не цільовий характер витрачення коштів, які надходили на банківський рахунок ОСОБА_11 , немає відомостей про аналіз руху коштів по цьому рахунку, однак все ж зроблено висновки про те, що шкоди ОСОБА_3 не завдано та факт вчинення шахрайства не підтверджено.

Окрім цього, попри те, що оскаржувана постанова містить фрагментарні посилання на показання ОСОБА_11 поза увагою слідчої залишено інші її показання, які вона надавала під час проведення одночасних допитів з іншими свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема слідчою не надано оцінки тому, що ОСОБА_11 у своїх показаннях підтвердила, що вона не вела жодного обліку збору та витрачення сум зібраних коштів.

Також в оскаржуваній постанові слідча не надає оцінки показам ОСОБА_3 щодо фінансування проведення вказаних благодійних заходів з інших коштів, відмінних від тих, які збиралися з працівників.

Слідчий суддя наголошує, що у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч.5 ст.55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

За змістом п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова слідчої є необґрунтованою та підлягає скасуванню, як така, що не відповідає нормам кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 15.04.2025 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 15.04.2025 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000161 від 24.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1