МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4241/25

Провадження № 1-в/210/535/25

11 серпня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , представник ДУ "КВК № 80" ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.04.2022 року за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71, п.1 ч.1 ст.72 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відбуває покарання в ДУ «КВК (№80)», початок строку відбування покарання 02.06.2022, кінець 02.09.2025.

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду 18 червня 2025 року з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Позиції сторін.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, просив звільнити умовно-достроково, оскільки усвідомив свою провину.

Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений має діюче стягнення, не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання засудженого, оскільки не довів своє виправлення.

Обставини, встановлені судом.

Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.04.2022 року ухвалено: Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2022 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 . ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання: -за ч.1 ст.263 КК України - 3 роки позбавлення волі; -за ч.2 ст.309 КК України - 2 роки позбавлення волі. Загальну міру покарання ОСОБА_4 визначити на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, п.п.«б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, до знову призначеного покарання, частково, у виді 3 місяців позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання по вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.12.2021 року і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Згідно Витягу з протоколу №40 від 11.07.2025, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 02.06.2022 року. Характеризується негативно. Має 2 заохочення, 2 стягнення (1 погашено), в тому числі 5 діб ДІЗО (а.с.11).

З Висновку щодо ступеня виправлення засудженого від 10.07.2025 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з 02.06.2022 відбував покарання в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», з 26.07.2022 в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» на дільниці ресоціалізації.

За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» засуджений ОСОБА_4 характеризується негативно, за допущене порушення установленого порядку відбування покарання 2 (два) рази притягався до дисциплінарної відповідальності. Має незняте або не погашене в установленому законом порядку стягнення. Має 2 заохочення за сумлінне ставлення до праці на виробництві установи.

До засудження офіційно не працював. По прибуттю до установи виявив бажання та був працевлаштований різноробітником в цеху «Металоконструкцій».

Засуджений ОСОБА_4 має заборгованість на користь держави в розмірі 12528,26 гривень, але постанова про звернення стягнення на доходи боржника до установи не надходила. Залучений до оплачуваної праці на виробництві установи (а.с.11-19).

За висновком комісії, засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.с.20).

Згідно Довідки про заохочення і стягнення від 10.07.2025, засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання має 2 (два) заохочення за сумлінне ставлення до праці на виробництві, 2 (два) стягнення, в тому числі 5 діб ДІЗО (а.с.21).

Згідно Характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 11.07.2025, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, рівень ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній (а.с.22-27).

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання. (п. 3 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_4 та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

За весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 має лише 2 (два) заохочення, останнє з яких отримане ще в жовтні 2024 року, має 2 (два) стягнення, одне з яких (5 діб ДІЗО) не погашене. Характеризується негативно.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства ОСОБА_4 оцінюється як «середній».

За висновком комісії ДУ «КВК №80», засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно з вироком, засуджений ОСОБА_4 має заборгованість на користь держави в розмірі 12528,26 гривень, проте матеріали справи не містять доказів сплати засудженим вказаної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що засуджений має лише 2 (два) заохочення, останнє з яких отримане ще в жовтні 2024 року, має 2 (два) стягнення, одне з яких не погашене, характеризується негативно, під час відбуття покарання з іспитовим строком, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену судимість, повторно вчинив нові умисні злочини проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів, тобто має стійку схильність до злочинної діяльності, тому зазначені дані свідчать, що засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку з чим суд вважає умовно-дострокове звільнення передчасним.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 12 серпня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1