Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/233/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дубівка, Новгородківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.01.2016 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, 24.05.2019 року звільнено умовно-достроково, з невідбутим терміном 10 місяців 10 днів;

-вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.09.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

-27.02.2025 року за ч.4 ст.185 КК України направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000119 від 21.01.2025 до Олександрійського міськрайонного суду,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 21.04.2025 року по 19.06.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_10 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, у межах кримінального провадження № 0000391 від 01.03.2025 року.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2025 року, вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя виходив з того, що є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України, який в силу ст.12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення, а також те, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам, які були встановлені в ході розгляду клопотання слідчого, тому підлягає скасуванню. Зокрема в клопотанні слідчого зазначено наявність ризиків, а саме переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, знищити сховати чи спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, при цьому на думку захисника у клопотанні слідчого не наведено жодних доказів, які підтверджують наявність перелічених ризиків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника та підозрюваного, які висловилися у підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Як убачається з матеріалів клопотання, СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 01.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 21.04.2025 о 18:04 год. (фактичний час) в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 307 КК України.

22.04.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується доказами доданими до клопотання, а саме: повідомленням про підозру, результатами проведених слідчих дій (оглядів місць подій, проведених допитів свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами про результати контролю за вчиненням злочину, протоколом проведення обшуку) результатами проведених експертиз та негласних слідчих (розшукових) дій, речовими доказами, що вилучалися в рамках проведених по кримінальному провадженню слідчих дій та іншими зібраними на даний час матеріалами провадження.

Колегія суддів також ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Зазначаючи про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст.177 КПК України, які слідчим суддею під час судового розгляду були встановлені.

На переконання колегії суддів, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Так, тяжкість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_8 у разі доведеності його вини може бути передумовою на переховування від досудового слідства та суду. Незаконний вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, та продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, а тому слід визнати обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що існує реальний ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Також, на переконання колегії суддів існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та/або продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий та підозрюється у у вчиненні систематичної злочинної діяльності. На даний час його протиправні дії викриті з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із чим він може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Стороною захисту під час розгляду в суді першої інстанції не спростовані доводи клопотання слідчого. Не надані докази в обґрунтування апеляційної скарги стороною захисту і до суду апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів враховує, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому, про що слідчим суддею наведено відповідні мотиви в оскаржуваному рішенні.

Апеляційні доводи захисника про те, що до підозрюваної можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою колегія суддів не бере до уваги, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, так у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, вказано, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Так виходячи з встановлених обставин по справі та оцінюючи особу підозрюваного, обставин вчинення протиправних дій, існує достатньо підстав вважати, що у разі незастосування до ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме змогу впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що перешкодить повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини у кримінальному провадженні та вчинити інші злочини, або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,

Крім того, колегія суддів враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , є тяжким, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних речовин, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею правильно оцінені наявні ризики та обґрунтовано задоволено клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів враховуючи всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу, вважає, що у конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження. Застосований відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, або підстав для зменшення розміру застави колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4