Провадження №1-кс/127/7427/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, в рамках кримінального провадження №0000026 від 21.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000026 від 21.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Зі змісту клопотання слідує, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД» () шахрайським шляхом заволоділа майном територіальної громади міста Вінниці за наступних обставин.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД» № 4 від 11.06.2003 ОСОБА_7 призначено директором товариства.

Установлено, що ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД» 17.10.1995 перереєстровано та є правонаступником ТОВ БКП «Гребля» (до 17.10.1995 - БКП «Гребля»).

Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики № 60а від 02.12.2008 «Про передачу гуртожитку ВАТ «АК Вінницяобленерго» у комунальну власність територіальної громади м. Вінниці» вирішено здійснити безоплатну передачу з балансу ВАТ «АК Вінницяобленерго» державного майна, що не увійшло до статутного фонду, а саме - гуртожитку загальною площею 727,7 кв.м., розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Черняховського, 179.

Рішенням 19 сесії 5 скликання Вінницької міської ради № 1286 від 19.10.2007 узгоджено пропозиції щодо безоплатної передачі у комунальну власність та вирішено здійснити заходи щодо прийому у комунальну власність територіальної громади міста об`єктів згідно переліку у т.ч. гуртожитку загальною площею 727,7 кв.м., розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Черняховського, 179.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 3146 від 23.12.2008 затверджено акт прийому-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Вінниці будівлі гуртожитку по вул. Черняховського, 179 у м. Вінниці.

ОСОБА_7 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.08.2015, достовірно усвідомлюючи, що зазначене майно не належить ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД» та не належало ТОВ БКП «Гребля» (БКП «Гребля») розробила план протиправного заволодіння нерухомим майном, що розташоване за адресою вул. Черняховського, 179 у м. Вінниці, вступила в злочинну змову із посадовими особами КП "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації".

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , як директор ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД», 17.08.2015 за вих. № 64 видала довіреність № 6 відповідно до якої товариство уповноважило ОСОБА_8 виступити замовником технічної інвентаризації нерухомого майна товариства в м. Вінниця по вул. Черняховського, 179, в КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації».

У подальшому 18.09.2015 між ОСОБА_8 та КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» укладено договір № 25763 щодо проведення первинної технічної інвентаризації приватного будинку за адресою м. Вінниця по вул. Черняховського, 179.

На підставі зазначеного договору працівником КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_9 , на підставі Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна проведено технічну інвентаризацію зазначеного об`єкту нерухомості та складено зведений акт вартості будинків, господарських будівель та споруд, схематичний план земельної ділянки, оцінювальний акт про будинок, оцінювальний акт про господарські будівлі та споруди, характеристика будинку, господарських будівель та споруд, план будинку, журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень, журнал зовнішніх обмірів.

За результатами технічної інвентаризації 23.09.2015 виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 .

У подальшому ОСОБА_10 , з метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановлений слідством спосіб, час та місці отримала завідомо підроблені офіційні документи - договір купівлі продажу від 03 березня 1995 року, укладений між Управлінням капітального будівництва «Дністрогесбуд» в особі начальника Сабарівської дільниці ОСОБА_11 (Продавець) та БКП «Гребля» ЛТД в особі заступника директора ОСОБА_12 (Покупець) відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця списаний аварійний будинок розміром 27,33х11,06, господарську будівлю/гараж-сарай, розміром 18,63х12,81, комору розміром 4,07х3,04 розташованих по вул. Черняхівського, 179 у м. Вінниці на території Сабарівської дільниці Управління капітального будівництва «Дністрогесбуд» на земельній ділянці площею 4455 м.кв. та акт приймання-передачі від 03 березня 1995 року відповідно до якого Продавець передав зазначені об`єкти нерухомості а Покупець - прийняв.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 31.07.2017, ОСОБА_10 прибула до державного комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_13 , та маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, достовірно знаючи і усвідомлюючи, що договір купівлі продажу від 03 березня 1995 року, укладений між Управлінням капітального будівництва «Дністрогесбуд» в особі начальника Сабарівської дільниці ОСОБА_11 (Продавець) та БКП «Гребля» ЛТД в особі заступника директора ОСОБА_12 (Покупець) та акт приймання-передачі від 03 березня 1995 року є підробленими та містять неправдиві відомості, надала державному реєстратору ОСОБА_13 зазначені документи, а також технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , з метою оформлення права власності на будівлі, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 , таким чином використавши вищезазначений завідомо підроблений документ.

В свою чергу, ОСОБА_13 , отримавши зазначені документи сформував заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та, у подальшому, 31.07.2017 о 12 годині 44 хвилини здійснив реєстраційні дії та вніс відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право приватної власності за ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД» на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 506,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок вищеописаних дій ОСОБА_10 з комунальної власності територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради вибули будівлі за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Черняховського, 179, чим заподіяно територіальній громаді м. Вінниця в особі Вінницької міської ради матеріальної шкоди на загальну суму 2 220 328,00 грн. (два мільйони двісті двадцять тисяч триста двадцять вісім гривень 00 копійок), що станом на момент вчинення злочину, у 2 775 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України становить особливо великі розміри.

Крім того, у ОСОБА_10 в невстановлений досудовим розслідування час та місці, виник злочинний умисел на вчинення правочину з майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, а саме будівлями (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 506,3 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на які ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД» набуло внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) майна.

У результаті вищеописаного суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) майна, ОСОБА_10 фактично оформила у приватну власність ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД» будівлі (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 506,3 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 .

Установлено, що 18.12.2017 року ОСОБА_14 придбав у учасників ТОВ БКП «Строймонтаж «ЛТД» ОСОБА_12 та ОСОБА_7 18 % корпоративних прав вказаного товариства.

У подальшому, згідно Протоколу № 2 загальних зборів ТОВ БКП «Строймонтаж «ЛТД» від 21.12.2017 року прийнято рішення про вихід зі складу Учасників Товариства ОСОБА_14 та вирішено виділити йому в натурі у приватну власність в рахунок вартості його частки у Статутному капіталі Товариства житловий будинок по АДРЕСА_2 .

Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою вчинення дій, спрямованих на приховання та маскування незаконного набуття права власності на будівлі (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 506,3 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 , 21.12.2017 підписала, як директор ТОВ БКП «СТРОЙМОНТАЖ ЛТД», акт прийому-передачі майна відповідно до якого передала ОСОБА_14 у приватну власність в рахунок вартості його частки у Статутному капіталі Товариства, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому ОСОБА_14 27.12.2017 звернувся до державного реєстратора Вінницької обласної філії державного підприємства "Будинок юстиції" ОСОБА_15 , та надав йому Протоколу № 2 загальних зборів ТОВ БКП «Строймонтаж «ЛТД» від 21.12.2017 року та акт прийому-передачі майна від 21.12.2017 з метою оформлення права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами розгляду поданих ОСОБА_14 документів, 29.12.2017 державним реєстратором ОСОБА_15 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право приватної власності за ОСОБА_14 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 506,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок вищеописаних дій ОСОБА_7 розпорядилася будівлями (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 506,3 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 , що перебували у володінні територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради, на загальну суму 2 220 328,00 грн. (два мільйони двісті двадцять тисяч триста двадцять вісім гривень 00 копійок), шляхом вчинення правочинів, достовірно знаючи, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом.

04.06.2025 старшим слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України.

Вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

1.Документами вилученими за результатами проведення обшуку за місцем розташування офісних приміщень ТОВ БКП «Строймонтаж «ЛТД» - вилучено документи щодо діяльності ТОВ БКП "Сторймонтаж ЛТД» та БКП «Гребля» ЛТД» (статути, протоколи загальних зборів, накази, тощо;)

2.Матеріалами, вилученими за результатами тимчасового доступу до документів:

a.Вінницької міської ради вилучено:

-рішення та інші документи щодо прийняття в комунальну власність гуртожитку загальною площею 727,7 кв.м., розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Черняховського, 179;

b.КП «ВМ БТІ» - вилучено:

-інвентаризаційну справу на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою м. Вінниця, вул. Черняховського, 179;

3.В порядку ст. 93 КПК України отримано від АТ «Вінницяобленерго» копії документів щодо передання в комунальну власність гуртожитку за адресою: м. Вінниця, вул. Черняховського, 179.

4.Матеріалами вилученими за результатами тимчасового доступу до документів, що знаходяться в Департаменті адміністративних послуг ВМР вилучено оригінал реєстраційної справи щодо реєстрації житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Черняховського, 179 в м. Вінниця. Установлено, що в матеріалах реєстраційної справи наявні фотокопії договору купівлі-продажу та акту приймання-передачі. вивченням відсканованих копій документів, доданих державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено що державним реєстратором комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_13 така перевірка договору купівлі продажу від 03.03.1995 року, укладеному між Управлінням капітального будівництва «Дністрогесбуд» та БКП «Гребля» ЛТД не зроблена, відповідна інформація від органів влади, підприємств, установ та організацій не витребувана. Окрім того, в порушення ч.ч. 1, 5 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016) проведено реєстрацію не по оригіналу договору купівлі продажу від 03.03.1995 року, укладеному між Управлінням капітального будівництва «Дністрогесбуд» та БКП «Гребля» ЛТД, а по його копії, що посвідчена заявником.

5.Матеріалами вилученими за результатами здійснення тимчасового доступу до документів, що знаходяться в АТ «Вінницяобленерго» - вилучено:

a. інвентаризаційний опис об`єктів основних засобів Підприємства теплових мереж ДАЕК «Вінницяобленерго» станом на 01.07.1995 року згідно якого на балансі знаходилося приміщення гуртожитку по вул. Черняховського, 179;

b.Договір оренди державного майна, що не увійшло до статутного фонду, але знаходиться на балансі ВАТ «АК Вінницяобленерго» № 85-ГТ від 28.01.2002 відповідно до якого Регіональне відділення ФДМУ по Вінницькій області передало в оренду дочірньому підприємству «Вінницягідроенерго» ВАТ «АК Вінницяобленерго» окремо розташовану двоповерхову будівлю бувшого житлового фонду за адресою м. Вінниця, вул. Черняховського, 179 строком на 3 роки

c.Документи щодо проведення «Вінницягідроенерго» ремонтних робіт будівлі за адресою м. Вінниця, вул. Черняховського, 179 в 2002 році;

d.Передавальний баланс на 31.12.2002 р. відповідно до акту прийому-передачі необоротних активів «Вінницягідроенерго» передало ВАТ «АК Вінницяобленерго» незавершене будівництво будівлі по вул. Черняховського, 179.

6.Матеріалами, отриманими в порядку ст. 93 КПК завірені копії з Архівного відділу Новодністровської міської ради;

7.Висновком судової будівельно-технічної експертизи відповідно до якої:

e. будівлі, що розташовані за адресою: м. Вінниця, вулиця Черняховського, 179 відповідають техніко-планувальним рішенням, а саме: параметри забудови, площа по внутрішнім приміщенням, планування приміщень, плани поверхів, розташування будівлі, в матеріалах інвентаризаційної справи станом на 06.09.2001 та 23.09.2015 ;

f.наявні ознаки внесення конструктивних змін, зокрема монтаж/демонтаж, віконних та дверних прорізів, внутрішніх міжкімнатних стін, в будівлі.

8.Показами свідків у межах даного кримінального провадження;

9.Висновком комплексної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи відповідно до якої ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 506,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, разом із земельною ділянкою на якій вони розташовані, що знаходяться за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вулиця Олексія Миргородського (бувша Черняховського), будинок 179, станом на 31.07.2017 могла становити: 2 220 328,00 грн. (два мільйони двісті двадцять тисяч триста двадцять вісім гривень 00 копійок.

10. Іншими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий вважає, що тяжкість інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження обґрунтовується слідчим з посиланням на позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Слідчий також зазначає, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозрювана ОСОБА_7 , має діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а тому має змогу безперешкодно виїжджати за межі України.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваної у вигляді її можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_7 , у зв`язку із набуттям статусу підозрюваної та отримання примірнику клопотання про застосування запобіжного заходу з додатками, може оцінити обсяг наявних у сторони обвинувачення доказів, а також роль речей і документів, які можуть бути використані як докази стороною обвинувачення, проте знаходяться у володінні самої підозрюваної, інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень.

Наявність вказаних обставин, враховуючи стадію досудового розслідування, а також необхідність проведення слідчих дій щодо встановлення та отримання додаткових доказів, дають слідчому підстави стверджувати, що ОСОБА_7 може вживати заходи щодо знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику необхідно враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Окрім цього, через тривалий період вчинення злочину у часі та значну кількість задіяних у ньому осіб, наразі у кримінальному провадженні не встановлено усіх свідків, яким можуть бути відомі обставини вчинення протиправних дій, а також інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий зазначає наступне.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні із триманням під вартою, є особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт.

З урахуванням встановлених обставин, характеру справи, існуючих ризиків, на теперішній час застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваної та виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде більш ефективним щодо інших запобіжних заходів, від вчинення ОСОБА_7 позапроцесуальних дій та неналежної процесуальної поведінки.

Щодо розміру застави слідчий зазначив наступне.

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на наступні критерії, які слід врахувати під час визначення розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, зокрема матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь - яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та не вчинялися заходи щодо уникнення настання ймовірної кримінальної відповідальності.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Використання законодавцем терміну «у виключних випадках», по суті, є оціночним критерієм щодо здатності або нездатності забезпечити виконання обов`язків підозрюваним. В такому випадку для суду, як і для слідчого судді, орієнтирами для визначення розміру застави може бути майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди або доходу, в отриманні якого він підозрюється, сума неправомірної вигоди.

Враховуючи, що законодавцем не визначено чітких критеріїв обрання розміру застави у виключних випадках, визначення її грошового еквіваленту відбувається відповідно до внутрішнього переконання суду. Сума застави повинна бути такою, щоб, з одного боку, загроза втрати внесеної суми стримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не була завідомо непомірною для нього, що призведе до неможливості виконання застави.

Отже, хоча максимальна межа застави, визначена п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України, і є значною, проте така сума не завжди є достатньою для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваних у вчиненні корупційних злочинів.

Таким чином, рівень доходів підозрюваної ОСОБА_7 є достатньо високим, що свідчить про те, що застава у межах, визначених ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання покладених на неї обов`язків.

Враховуючи матеріальний стан підозрюваної та обставини вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, встановлені ризики, суму грошових коштів, яка, за версією органу досудового розслідування, є предметом кримінально протиправних дій, слідчий вважає за доцільне визначити підозрюваній заставу у розмірі 2 220 328 (два мільйони двісті двадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень. На даному етапі кримінального провадження такий розмір застави є обґрунтованим, а перспектива його втрати може мати суттєвий негативний вплив на матеріальне становище ОСОБА_7 , а тому зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, а також застерегти її від невиконання покладених на неї обов`язків, тому з урахуванням викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, що у ньому наведено.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав та вказав, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому існують достатні підстави для задоволення клопотання. Додатково зазначив, що характер вчинених кримінальних правопорушень, визначена оцінка майна, що вибуло з комунальної власності вказують на підстави для визначення розміру застави у більшому розмірі ніж визначено кримінальним процесуальним законом.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає підозру необґрунтованою, зазначив, що жодних осіб потерпілими у кримінальному провадженні не визнано, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою при оголошені особі підозри у вчиненні шахрайства. Просив відмовити у задоволені клопотання або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Захисник ОСОБА_6 підтримав заперечення захисника ОСОБА_5 та просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрювана ОСОБА_7 підтримала думку захисників.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Докази, що наявні в матеріалах кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В силу ст. 178 КПК України вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 інкримінується скоєння тяжких кримінальних правопорушень, санкцією однією з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, а іншою з інкримінованих статей конфіскація майна, проте раніше не судима, неодружена, має неповнолітню дитину, працює.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрювана ОСОБА_7 , під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також встановлена наявність ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Також слідчий суддя вважає наявним ризик знищення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, оскільки саме з часу оголошення підозри особа опиняється в правовому становищі розуміння загрози майбутнього покарання.

Щодо визначення розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями, серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі тощо.

Так, при вирішенні питання про визначення підозрюваній ОСОБА_7 відповідного розміру застави, слідчий суддя враховує наявність висновку комплексної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №КСЕ-19/102-24/22145 від 23.05.2025, відповідно до якої ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 506,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, разом із земельною ділянкою на якій вони розташовані, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 31.07.2017 могла становити: 2 220 328,00 грн.

З урахуванням надмірної суспільної небезпеки корупційних злочинів, ступінь втручання, здійснення якого допускається законодавцем під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження в кримінальних провадженнях за підозрою осіб у скоєнні корупційних кримінальних правопорушень, розмір застави може і має бути визначено на рівні, необхідному для забезпечення дієвості таких заходів.

За таких обставин, враховуючи можливий розмір шкоди, завданий в результаті ймовірного вчинення зазначених у клопотанні кримінально-протиправних дій, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , з огляду на відомості сторони обвинувачення, які можуть свідчити про її сімейний стан, характеризуючі дані, встановлені в судовому засіданні ризики та специфіку інкримінованих підозрюваній дій, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваної необхідно визначити заставу у розмірі 2 220 328,00грн., яка в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та забезпечить виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а також забезпечить подальше відшкодування ймовірної завданої шкоди, у випадку можливого визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованих їй дій безпосередньо судом.

Слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту в нічний період доби, про застосування якого просила сторона захисту, не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків.

На думку слідчого судді більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не будуть достатнім стримуючим фактором та не забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

При цьому суд враховує, що підозрювана скористалась своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 63 Конституції України на відмову від надання показів, що вказує на те, що остання жодним чином не сприяє слідству в розкритті кримінального правопорушення, яке на даний час розслідується в межах цього кримінального провадження.

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме у розмірі 2 220 328 грн., з огляду на обставини оголошеної підозри та тяжкості правопорушення в якому особа підозрюється.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 серпня 2025 року включно.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 04 серпня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_7 розмір застави в сумі 2 220 328 (два мільйони двісті двадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_7 не виконає покладені на неї обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрювану ОСОБА_7 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Затримати підозрювану ОСОБА_7 в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали.

Організацію затримання ОСОБА_7 та складання протоколу затримання покласти на слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: