У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч 1, 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и л а :

до Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2025 року в якій прокурор просить оскаржуваний вирок змінити та виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обтяжуючу обставину - рецидив злочинів.

Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що її слід залишити без руху виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі:

1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;

3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;

4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Натомість, в обґрунтуваннях своїх апеляційних вимог прокурор не наводить жодної з обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, є підставою для зміни вироку суду. Відповідно до положень вказаної статті, вирок може бути змінено, зокрема, у разі пом`якшення покарання, зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, зменшення або збільшення сум, що підлягають стягненню, а також в інших випадках, якщо така зміна не погіршує становища обвинуваченого. Водночас, заява прокурора про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку посилання на рецидив злочинів виходить за межі визначених законом підстав для зміни вироку та не містить належного обґрунтування порушення норм матеріального чи процесуального права, яке могло б бути кваліфіковане як істотне, відповідно до вимог ч. 1 ст. 409 КПК України.

Зокрема, хоча прокурор і посилається на те, що суд, на його думку, вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, проте не зазначає, у чому саме незаконність судового рішення, яке саме положення закону було порушено, та чому це є підставою саме для зміни вироку, а не для його скасування чи ухвалення нового судового рішення. Крім того, прокурором не наведено доказів, що підтверджують істотність порушення, як цього вимагає ч. 1 ст. 412 КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, апелянт має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для зміни вироку суду, з обґрунтуванням своїх вимог.

Наведене формулювання апеляційної скарги прокурора за змістом ст. 396 КПК України, свідчить про правову неузгодженість вимог апеляційної скарги з її обґрунтуванням та позбавляє апеляційний суд можливості визначити межі перегляду у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК та перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, з урахуванням наведених положень КПК України, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху з наданням їй строку для виконання вимог ст. 396 КПК України.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2025 року залишити без руху.

Встановити прокурору строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, 7 днів з дня отримання ним копії ухвали апеляційного суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду ОСОБА_4