У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000121.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 11.08.2025 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

На думку підозрюваного, зміст ухвали повністю повторює клопотання слідчого.

Підозрюваний вважає, що висновки суду про можливість переховування його від слідства та суду є безпідставними, оскільки він не має намірів переховуватись від слідства та суду, має міцні соціальні зв`язки, доглядає за матір`ю похилого віку та братом-інвалідом, навчається в економічному ліцеї, повинен допомагати сім`ї, заробляти кошти та вести домашню роботу.

Апелянт звертає увагу на те, що у нього вилучені мобільний телефон та комп`ютер, що унеможливлює вчинення ним іншого кримінального правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний просить врахувати, що він щиро кається у вчиненому, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, бажає перебувати зі своєю сім`єю.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000121, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи «проросійськи» налаштованою особою, підтримуючи ведення ЗС РФ агресивної війни на території України, перебуваючи у невстановленому в ході здійснення досудового розслідування місці, не пізніше 19.54 год. 21.02.2025 р. (більш точний час в ході здійснення досудового розслідування не встановлено), використовуючи належний йому мобільний термінал марки «Samsung» моделі «Galaxy A02», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , за допомогою якого здійснював вхід в особистий обліковий запис в месенджері для швидкого обміну повідомленнями «Telegram» з нік - неймом «ІНФОРМАЦІЯ_12», який зареєстрований за номером оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_3 », з власної ініціативи розпочав листування в з користувачем під нік-неймом « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 з ID НОМЕР_4 . При цьому, ОСОБА_5 достовірно усвідомлював, що кінцевим користувачем облікового запису з нік-неймом « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 є ОСОБА_10 , який шляхом створення відповідних каналів, чатів та ботів в месенджері «Телеграм», основними учасниками яких є особи, що підтримують та виправдовують ведення ЗС РФ агресивної війни на території України, здійснює збір та накопиченням інформації щодо переміщення, руху і розташування Збройних Сил України, чи інших утворених, відповідно до законів України військових формувань, з метою подальшої передачі такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, представникам її спецслужб, тощо.

Так, ОСОБА_5 , в ході особистого листування з користувачем з нік-неймом « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 21.02.2025 р. о 19.54 год., перебуваючи у невстановленому на теперішній час місці, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на несанкціоноване поширення інформації про рух та переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, діючи умисно, на шкоду основам національної безпеки України, передбачаючи що його дії можуть завдати шкоду обороноздатності та інформаційній безпеці України, та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, використовуючи належний йому мобільний термінал марки «Samsung» моделі «Galaxy A02», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , за допомогою якого здійснював вхід в особистий обліковий запис в месенджері для швидкого обміну повідомленнями «Telegram», з нік - неймом «ІНФОРМАЦІЯ_12», який зареєстрований за номером оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_3 », в ході особистого спілкування з користувачем з нік-неймом « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 , надіслав текстове повідомлення наступного змісту: «Здравствуйте, ОСОБА_11 -корабелов Николаева. Мне пришлось сменить номер телефона и сегодня вновь подписался с нового аккаунта. Мы уже общались с Вами но в другом аккаунте ( я сообщал о АДРЕСА_3, для проверки информации, совсем недавно). Но к вечеру мне был закрыт доступ. Был бы очень благодарен, если мне откроют доступ к Вашему каналу».

Далі, 28.02.2025 р. о 21.38 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому на теперішній час місці, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на шкоду основам національної безпеки України, передбачаючи, що його дії можуть завдати шкоду обороноздатності та інформаційній безпеці України та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, використовуючи вказаний належний йому мобільний термінал, у програмі для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», з належним йому обліковим записом з нік - неймом « ОСОБА_12 »», в ході особистого спілкування з користувачем з нік-неймом « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 , надіслав текстове повідомлення наступного змісту: «Приветствую. В Николаеве, в районе перегона, ближе к реке, было сбитие бпла. ПВО работала с парка на том же перегоне».

У вказаному повідомленні ОСОБА_5 , 28.02.2025 р. о 21.38 год., під час листування з користувачем з нік-неймом « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 здійснив поширення інформації про розташування особового складу мобільної вогневої групи «Спарта-8» військовослужбовців Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_5 ), а саме на території пару «Дружба», який розташовується по АДРЕСА_2.

При цьому, ОСОБА_5 , поширюючи вказану інформацію у направленому текстовому повідомленні ОСОБА_10 з нік-неймом « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 , достовірно розумів, що інформація, яка міститься в ньому, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами та збирається представником держави-агресора, що здійснює збройну агресію проти України, для використання у війні проти України.

26.03.2025 р. о 07.17 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому на теперішній час місці, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на шкоду основам національної безпеки України, передбачаючи, що його дії можуть завдати шкоду обороноздатності та інформаційній безпеці України та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, використовуючи вищевказаний належний йому мобільний термінал, у програмі для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», з належним йому обліковим записом з нік - неймом « ОСОБА_12 », який зареєстрований за номером оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_3 », в ході особистого спілкування з користувачем з нік-неймом « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 , надіслав текстове повідомлення наступного змісту: «Доброе утро, ОСОБА_13 . Ночью, в Николаеве, летела себе геранька по своим делам гераньим со стороны Корабельного в сторону площади Победы. Так ее весь перегон и обьездная пытались сбить. Гатили как с района таврии и соседних ТЦ так и с частного сектора что справа от Октябрьского проспекта по ходу движения герани. Публиковать не обязательно, но посмотреть сверху профессионалам было бы не плохо этот район».

У вказаному повідомленні ОСОБА_5 , 26.03.2025 р. о 07.17 год., під час листування з користувачем з нік-неймом « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 здійснив поширення інформації про розташування особового складу мобільної вогневих групи військовослужбовців Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_5 ), а саме: мобільної вогневої групи «Спарта-2» на території пару торгівельного центру «ТавріяВ», який розташовується за адресою: в АДРЕСА_4; мобільної вогневої групи «Спарта-4» на території пару торгівельного центру «МійДім», який розташовується за адресою: в АДРЕСА_5; мобільної вогневої групи «Спарта-6» на території пару торгівельного центру «МійДім», який розташовується за адресою: в АДРЕСА_6.

При цьому ОСОБА_5 , поширюючи вказану інформацію у направленому текстовому повідомленні ОСОБА_10 з нік-неймом « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 , достовірно розумів, що інформація, яка міститься в ньому, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами та збирається представником держави-агресора, що здійснює збройну агресію проти України, для використання у війні проти України.

18.04.2025 р. ОСОБА_5 затримано, та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, як поширення інформації про розташування підрозділів Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, 3a можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України.

19.04.2025 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16.06.2025 р. включно.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.08.2025 р. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , тяжкістю кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, характер та обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не відпали, необхідності проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали надані судом, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе що обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції, тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до правової позиції, сформованої ЄСПЛ, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Суд вказав, що сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передбачати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при продовженні запобіжного заходу.

Продовження строку дії запобіжного заходу стає можливим за наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо).

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, виходячи з обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, та можливого покарання, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років.

Оцінюючи ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, суд враховує, що досудове розслідування на момент розгляду клопотання триває, а встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та повного кола осіб, які можуть бути до нього причетні, ще не завершено.

Зважаючи на встановлені органом досудового розслідування обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який є умисним, направленим проти основ національної безпеки, тому ризик вчинення інших кримінальних правопорушень також має місце.

Крім того, на підтвердження існування зазначених ризиків, апеляційний суд враховує технічні особливості месенджера «Telegram», через який, за даними слідства, підозрюваним передано інформацію про розташування підрозділів Збройних Сил України представнику держави-агресора, а також можливість здійснення через цей канал зв`язку координації дій з іншими особами, які наразі ще не встановлені. Перебування підозрюваного на волі за таких умов може створити передумови для попередження цих осіб про хід слідства, узгодження версій, а також видалення переписки, акаунтів або інших цифрових слідів, що унеможливить проведення повноцінних та ефективних слідчих (розшукових) дій.

Отже, з урахуванням тяжкості і обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків, і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а саме необхідність проведення ряду процесуальних дій, зокрема: отримання висновків експертів; огляду вилученої інформації; здійснення розсекречення клопотань, ухвал, доручень; виконання вимог ст. ст. 290, 291, 293 КПК України; складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; виконання інших слідчих (розшукових) дій.

Перевіривши мотиви прийнятого судового рішення, апеляційний суд установив, що при вирішенні питання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу, конкретні обставини кримінального провадження та особу підозрюваного, вимоги закону та існуючу практику Європейського Суду з прав людини.

Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України від 16.05.2013 р., яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_5 соціальних зв`язків та відсутність судимостей не є підставами для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновків слідчого судді про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, правових підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, підстав для задоволення апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_5 не має, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3