Справа № 638/3844/25
Провадження № 1-кс/638/869/25
УХВАЛА

Іменем України

04 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчої Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 19.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілої про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000601 від 06.05.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову слідчої Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 19.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілої про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000601 від 06.05.2024 року.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що в провадженні слідчої СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000601 від 06.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, зокрема за фактом загибелі у період часу з 26.04.2024 року - 29.04.2024 року поблизу с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області внаслідок артилерійського обстрілу військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , матір ОСОБА_6 , визнано потерпілою по вказаному кримінальному провадженню, про що зазначено в супровідному дисті слідчої ОСОБА_5 № 2800/ 119-81/14-2025 від 20.02.2025 року.

Так, користуючись правами потерпілої, 13.02.2025 ОСОБА_3 до слідчої Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 було направлено клопотання про призначення повторної (додаткової) судової молекулярно-генетичної експертизи, оскільки під час впізнання трупу ОСОБА_3 не впізнала тіло свого загиблого тіла, а з висновками проведеної ДНК експертизи вона категорично не погоджується.

21.02.2025 року потерпілою було отримано постанову слідчої Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання.

Проаналізувавши доводи слідчої, викладені в постанові, потерпіла зазначає, що слідча ОСОБА_5 проігнорувала всі аргументи потерпілої ОСОБА_3 , які наводилися в обґрунтування доцільності призначення повторної (додаткової судової модекулярно-генетичної експертизи). Так, залишені поза увагою доводи, що на експертизу направлялися біологічні зразки, серед яких лише фрагмент надколінника трупа, проте, не направлені передні зуби, а також не відібрані нігтьові пластини трупа, що робиться в більшості випадків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Тіло нібито сина потерпілої привезли до ХОБ СМЕ 08.05.2024 року, слідча зв?язалася з потерпілою лише наприкінці червня 2024 року, а впізнання відбулося 10.07.2024 року. За цей час, тіло остаточно стало непридатним для впізнання, воно розклалося, а докази завдяки яким можна було б провести ДНК експертизу, взагалі зникли за участі слідчої та судово-медичного експерта.

Також, потерпіла вважає, що прийняте слідчою ОСОБА_5 рішення про відмову в задоволенні абсолютно обгрунтованого клопотання може бути наслідкорм направлення ОСОБА_3 низки звернень, листів, повідомлень до Президента України, ВРУ, які могли створити певні наслідки для слідчої.

Крім того, постанова слідчої ОСОБА_5 вочевидь не відповідає вимогам статті 110 КПК України, оскільки:

- по-перше, в ній не зазначена мотивувальна частина, міститься посилання на обставини, що не відповідають дійсності;

- по-друге, не зазначено мотиви відмови у призначенні експертизи не зважаючи на наявність обгрунтованих підстав, зокрема таких, як відсутність родинок, родимих плям на тілі, що були при житті, направлення на експертизу лише одного біологічного зразка - надколінника, в той час, як для проведення ДНК експертизи можно було б направити вирваті зуби, взяти нігті, як відслаювалися, взяти зразок волосини на бороді, тощо.

- по-трете, не вмотивовано причини не прийняття до уваги доводів щодо невідповідності речей тіла тим, які насправді були у сина ОСОБА_3 ;

- по-четверте, не обґрунтовано по якій причині на момент пред?явлення матері тіла на ньому було зроблено два надрізи на обох ногах, при цьому обидва надрізи були зроблені невідомо як, коли, без присутності матері, а найголовніше, якщо було 2 надрізи, вирваті зуби, чому проведена всього одна експертиза для проведення якої направлено лише 1 зразок надколінника, а всі інші біологічні зразки ні, тощо;

- по-п?яте, слідчою не враховано, що в силу всіх сумнівів в достовірності висновку експерта, ОСОБА_3 в клопотанні було зазначено іншу експертну установу з метою забезпечення об?єктивності під час експертного дослідження, а саме Київського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Джонса Гарета, 5, м. Київ, 04119).

За вказаних вище обставин представник ОСОБА_4 зазначає про невідповідність постанови слідчої ОСОБА_5 від 19.02.2025 року вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, крім того у постанові не спростовуються доводи скаржника щодо необхідності проведення повторної судової модекулярно-генетичної експертизи, а відтак наявні законні підстави для скасування постанови.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.03.2025 року відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні, витребувано матеріали кримінального провадження № 0000601 від 06.05.2024 року з Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

06.03.2025 року слідча ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд скарги без її участі та пояснення, в яких зазначила, що у провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження від 06.05.2024 № 0000601 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 115 КК України з додатковою відміткою до кваліфікації «очевидне вбивство» та «очевидне вбивство в ході бойових дій», за фактом загибелі військовослужбовців Збройних Сил України, у тому числі військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, слідча зазначає, що 08.05.2024 до чергової частини Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102», що поблизу АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу загинув невідомий військовослужбовець, ймовірно військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою ідентифікації тіла загиблого військовослужбовця облікованого за № 10-12/1361-c/24 згідно внутрішнього обліку моргу з імовірними даними - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі судово-медичного експерта відібрано зразки біологічного походження, за якими призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої доручено Харківському НДЕКЦ МВС України.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України від 08.01.2025 № CE-19/121-24/19668-БД, встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) кісткових решток трупа № 10-12/1361-с/24 (об?єкти № 1 - 3), які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.

Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) Y-хромосоми кісткових решток трупа № 10-12/1361-с/24 (об`скт № 1).

Ймовірність походження цих ДНК-профілів від сина - особи, кісткові рештки трупа № 10-12/1361-с/24 якої надано на дослідження та батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт № 2 згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС від 23.05.2024 № CE-19/108-24/9143-БД), становить не менше ніж 99,9999998%.

Між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт № 2 згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС від 23.05.2024 № CE-19/108-24/9143-БД), та особою, кісткові рештки трупа № 10-12/1361-с/24, якої надано на дослідження (об?єкт № 1), є біологічна спорідненість за чоловічою лінією.

Ймовірність походження цих ДНК-профілів від сина особи, кісткові рештки трупа № 10-12/1361-с/24 якої надано на дослідження (об?єкти №№ 1 - 3) та матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об?єкт № 1 згідно висновку Запорізького НДЕКЦ МВС від 03.06.2024 № СЕ- 19/108-24/9405-БД) становить не менше ніж 99,999997%.

На підставі викладеного, з урахуванням висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України від 08.01.2025 № CE-19/121-24/19668-БД слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області прийнято процесуальне рішення та винесено постанову про встановлення особи трупу, відповідно до якої труп особи чоловічої генетичної статі під реєстраційним № 10-12/1361-с/24, присвоєним у відділенні № 2 СМЕ трупів ХОБСМЕ встановлено як військовослужбовця Збройних Сил України в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Експертиза проведена з дотриманням усіх вимог, які ставляться до проведення даного виду експертиз (порівняльних генетично-молекулярних).

Відповідно до міжнародних стандартів та рекомендацій, якими керується експерти-генетики, у тому числі Харківського НДЕКЦ МВС України, підтвердження ідентифікації особи за результатами порівняння геномної інформації (ДНК-профілів) можливе лише за наявності збігу не менш як двох близьких родичів.

Так, згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України від 08.01.2025 № CЕ-19/121-24/19668-БД експертиза проведена по двом ДНК-профілям кровних родичів: біологічній матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічному батьку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто за двома точками ідентифікації згідно рекомендацій міжнародного законодавства.

Враховуючі вищевикладене, слідча зазначає, що підстави для проведення повторної експертизи у Київському НДЕКЦ МВС України відсутні.

17.03.2025 року від представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшло доповнення до скарги, в якому зазначає, що узагальненими аргументами потерпілої ОСОБА_3 для призначення слідчою ОСОБА_5 повторної (додаткової) судової молекулярно-генетичної експертизи були:по-перше, тіло, яке дали ОСОБА_3 на впізнання не було «розірваним», як про це казала слідча, а також працівники ТЦК, більше того побратим сина потерпілої позивний « ОСОБА_8 », розповідав матері, що витягував тіло ОСОБА_6 з окопа і на ньому не було жодних видим ушкоджень, водночас тіло, що було надано для упізнання матері було чорного кольору по пояс; по друге, на момент впізнання, у тіла, були відсутні передні зуби, на питання матері до лікаря судового-медичного експерта де зуби, вона відповіла, що направлені на ДНК експертизу, хоча на той час експертиза ще не була призначена. З фото трупа, яке було направлено потерпілій ОСОБА_9 представником в.ч. в якій ніс службу ОСОБА_6 були передні зуби; по-третє, на фото тіла, яке ОСОБА_9 прислав потерпілій видно, що одяг нібито вріс до тіла, тобто у випадку його зняття на тілі б мали обов`язково залишитися сліди, рани, чого не було на тілі, що оглядала матір ОСОБА_3 - по-четверте, на тілі військовослужбовця ОСОБА_6 з лівої сторони під груддю є родимка. Натомість на тілі невідомого трупа, який було пред`явлено матері для впізнання родимка на лівій стороні відсутня; по-п`яте, є побратими з якими спілкувалася матір, та які зазначали, що ні одяг, ні тіло не належить військовослужбовцю ОСОБА_6 , у нього тіло не було попеченим і чорним навіть не було видимих ушкоджень. Більше того під час виконання бовових завдань всі здають золоті речі (браслети, цепочки, тощо). Відтак цепочка що була надана потерпілій для впізнання не була та не могла бути на моєму синові під час мінометного обстрілу та мала б бути мені направлена разом з усіма його речами ще навесні 2024 року, чого зроблено не було; по-шосте родима пляма на поперечній частині спини яка була у сина потерпілої при житті була відсутня на трупі; по-сьоме на бороді у тіла, яке було пред`явлено до впізнання матері було волосся русявого кольору, в той час як у ОСОБА_6 було чорне волосся, що підтверджується фотографіями; по-дев`яте, матері показали тіло, на якому було зроблено два надрізи на обох ногах, при цьому обидва надрізи були зроблені невідомо як, коли, без її присутності, а найголовніше, якщо було 2 надрізи, вирваті зуби, то чого предметом дослідження згідно висновку експерта було лише «кісткові рештки», а не все зазначене вище. ОСОБА_3 наполягала, аби у тіла в її присутності було зроблено надріз і взято біологічний зразок і одразу ж в неї взято біологічний зразок, однак її прохання було проігноровано, як експертом, так і слідчою; по-десяте, з незрозумілих причин на експертизу були направлені лише один біологічний зразок надколінника, в той час, як для проведення ДНК експертизи можна було б направити вирваті зуби, взяти нігті, як відслаювалися, взяти зразок волосини на бороді, тощо.

Також у вказаних доповненнях до скарги представник потерпілої просила витребувати у слідчої Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , яка здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000601 від 06.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, фото трупа, які наявні у вказаній справі, а саме: фото трупа, який надійшов до м. Ізюм Харківської області та в подальшому доставлений до ХОБ СМЕ філіал № 2 під № 10; фото трупа, які знімалися слідчою ОСОБА_5 в морзі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 року клопотання представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задоволено частково, зобов`язано слідчу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 надати для огляду матеріали кримінального провадження № 0000601 від 06.05.2024 року, викликано в судове засідання слідчу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 для надання пояснень. 18.06.2025 засобами електронної пошти слідчою ОСОБА_10 скеровано на адресу суду копії матеріалів вищевказаного кримінального провадження.

Також, ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.05.2025 року задоволено частково клопотання представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та викликано в судове засідання для допиту: лікаря, судово-медичного експерта ДСУ «Харківське ОБ СМЕ» - ОСОБА_11 ; спеціаліста-криміналіста відділу кримінального забезпечення СУ ГУНП в Харківській області - ОСОБА_12 .

В судове засідання, призначене на 04.07.2025, представник потерпілої - адвокат ОСОБА_4 не з`явилася. Надала до суду клопотання про відкладення судового засідання, оскільки з 01.07.2025 року по 08.07.2025 року представник потерпілої перебуває у відпустці.

Щодо клопотання представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 про відкладення судового засідання слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом з тим, слідчим суддею враховано, що за правилами ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень

Крім того, ст. 306 КПК України встановлено скорочені строки розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

У зв`язку із вищенаведеним слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд даної скарги у відсутності представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 .

Слідча ОСОБА_5 у судове засідання 04.07.2025 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі.

Слідчий суддя, ознайомившись зі скаргою та доданими до неї копіями документів, матеріалами кримінального провадження № 0000601 від 06.05.2024 року, письмовими та усними поясненнями слідчої ОСОБА_5 , заслухавши експертів, зазначає наступне.

Під час розгляду скарги встановлено, що у провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження від 06.05.2024 № 0000601 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Постановою слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 31.01.2025 року труп особи чоловічої генетичної статі № 10-12/1361-с/24, присвоєний ХОБСМЕ, філіал № 2 (висновок експерта № СЕ-19/121-24/19668-БД від 08.01.2025 Харківського НДЕКЦ МВС України) визнано як військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.02.2025 року потерпіла ОСОБА_3 звернулася до слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 з клопотанням про призначення повторної судової судової молекулярно-генетичної експертизи за зразками біологічного походження.

19.02.2025 року слідчий СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 прийняла постанову в порядку ст. 110 КПК України про відмову в задоволенні вищезазначеного клопотання, мотивуючи тим, що з урахуванням висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України від 08.01.2025 № CE-19/121-24/19668-БД слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області прийнято процесуальне рішення та винесено постанову про встановлення особи трупу, відповідно до якої труп особи чоловічої генетичної статі під реєстраційним № 10-12/1361-с/24, присвоєним у відділенні № 2 СМЕ трупів ХОБСМЕ встановлено як військовослужбовця Збройних Сил України в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Експертиза проведена з дотриманням усіх вимог, які ставляться до проведення даного виду експертиз (порівняльних генетично-молекулярних). Відповідно до міжнародних стандартів та рекомендацій, якими керується експерти-генетики, у тому числі Харківського НДЕКЦ МВС України, підтвердження ідентифікації особи за результатами порівняння геномної інформації (ДНК-профілів) можливе лише за наявності збігу не менш як двох близьких родичів. Так, згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України від 08.01.2025 № CЕ-19/121-24/19668-БД експертиза проведена по двом ДНК-профілям кровних родичів, які належать: біологічній матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічному батьку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто за двома точками ідентифікації згідно рекомендацій міжнародного законодавства. Враховуючі вищевикладене, підстави для проведення повторної експертизи у Київському НДЕКЦ МВС України відсутні.

21.02.2025 року потерпілою ОСОБА_3 отримано постанову про відмову в задоволенні клопотання про призначення повторної судової судової молекулярно-генетичної експертизи за зразками біологічного походження. Не погоджуючись з постановою слідчого від 19.02.2025, адвокат ОСОБА_4 подала скаргу на постанову слідчої Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 19.02.2025 року у порядку статті 303 КПК України та просить суд скасувати постанову слідчої Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 19.02.2025, винесеної у кримінальному провадженні № 0000601 від 06.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та зобов?язати слідчу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 повторно з урахуванням висновків суду розглянути клопотання потерпілої ОСОБА_3 про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи із залученням судових експертів Київського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Під час розгляду скарги про повну відмову слідчого у проведенні слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя, враховуючи завдання кримінального провадження, має встановити, чи була така відмова обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права потерпілого.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, та обґрунтованість внесеного клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України потерпілий здійснює збирання доказів, у тому числі, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий як і, відповідно, його представник, мають право заявляти клопотання.

У клопотанні про призначення повторної експертизи, з яким звернулася потерпіла до слідчого, ОСОБА_3 зазначає, що в морзі нею було встановлено, що ті деталі, за якими потерпіла могла упізнати сина та про які потерпіла повідомляла слідчого були відсутні, докази по справі знищено.

У скарзі ОСОБА_4 зазначила, що відмовляючи у задоволенні клопотання, слідча порушила положення КПК України щодо вимог форми прийняття процесуального рішення, оскільки в постанові не зазначена мотивувальна частина, міститься посилання на обставини, що не відповідають дійсності; не зазначено мотиви відмови у призначенні експертизи не зважаючи на наявність обгрунтованих підстав; не вмотивовано причини не прийняття до уваги доводів щодо невідповідності речей тіла тим, які насправді були у сина ОСОБА_3 ; не обґрунтовано по якій причині на момент пред?явлення матері тіла на ньому було зроблено два надрізи на обох ногах, при цьому обидва надрізи були зроблені невідомо як, коли, без присутності матері, а найголовніше, якщо було 2 надрізи, вирваті зуби, чому проведена всього одна експертиза для проведення якої направлено лише 1 зразок надколінника, а всі інші біологічні зразки ні, тощо; слідчою не враховано, що в силу всіх сумнівів в достовірності висновку експерта, ОСОБА_3 в клопотанні було зазначено іншу експертну установу з метою забезпечення об?єктивності під час експертного дослідження, а саме Київського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Джонса Гарета, 5, м. Київ, 04119).

Для з`ясування обставин, на які посилається потерпіла, судом було допитано лікаря, судово-медичного експерта ОСОБА_13 , який здійснював судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_6 за постановою слідчого від 08.05.2024 та безпосередньо відбирання біологічних зразків у трупа, а саме правого надколіника, з метою визначення групової належності та проведення в подальшому судової молекулярно-генетичної експертизи. Він пояснив, що надколінник - це кістковий орган (трубчаста кістка). Правий надколінок у травні 2024 був залишений ним для дослідження та переданий у відділ імунології ХОБСМЕ. Також, встановлено причину смерті - множинні травми тіла, які виникли в результаті осколкових поранень, в результаті вибухів. На питання представника потерпілої експерт відповів, що зуби не вилучались для дослідження. На фото, яке було надано судом експерту для огляду, ОСОБА_13 впізнав труп, що був доставлений до ХОБСМЕ №2 та відносно якого він особисто проводив дослідження.

На вищезазначеному фото, яке було долучено адвокатом ОСОБА_4 в якості доказу, міститься зображення трупу в чорному поліетиленовому пакеті чорного кольору. Потерпіла стверджує, що це фото трупу, направлене ОСОБА_3 з військової частини. Дане фото також було пред`явлено судом в судовому засіданні для огляду і слідчій ОСОБА_14 , яка також підтвердила, що саме в такому вигляді був доставлений труп з військової частини до приміщення Ізюмського моргу, що зафіксовано протоколом огляду місця події від 08.05.2024, проведеного в приміщенні Ізюмського моргу.

Крім того, в судовому засіданні слідча ОСОБА_15 суду пояснила, що з травня і до початку липня 2024 труп знаходився у приміщенні ХОБСМЕ. Біологічні зразки (надколіник) для дослідження саме вона відбирала у процесуальний спосіб, а не фізично безпосередньо. Так, нею було прийнято постанову про відібрання зразків і 05.07.20224 вона отримала зразки (надколіник) у відділу імунології ХОБСМЕ. А 09.07.2024 року нею було призначено судову молекулярно-генетичну екпертизу, на дослідження якої були направлені біологічні зразки у виді надколіника.

Зазначені слідчим обставини підтверджуються і узгоджуються з іншими матеріалами провадження і не суперечать наданим експертом ОСОБА_13 поясненням. Так, у висновку експерта №СЕ-19/121-24/19668-БД від 08.01.2025, наданого за результатами судової молекулярно-генетичну екпертизи, зазначено, що на експертизу надано "кісткові рештки трупа №10-12/1361-с/24", тобто того самого, який зображено на фото, наданого потерпілою, і на фото №2, що міститься у фототаблиці до протоколу ОМП від 08.05.2024 за фактом огляду трупа, які візуально є ідентичними, і який впізнав експерт ОСОБА_13 , що проводив відібрання надколіника (кістки) та направляв його до відділу імунології для подальшого дослідження.

Щодо доводів представника потерпілої про не направлення на дослідження для встановлення ідентичності трупа тілу сина ОСОБА_3 інших біологічних зразків суд зазначає, що вони не обгрунтовані належним чином, оскільки представником не мотивовано чому саме зуби, зразки нігтьових пластин та волосся повинні бути першочергово направлені на дослідження.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням представника потерпілої, старший спеціаліст-криміналіст відділу криміналістичного забезпечення слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 суду пояснив, що він відбирав зразки кісткового мозку, який знаходився в середині кістки трупа № 10-12/1361-с/24, в приміщенні ХОБСМЕ№2 влітку 2024, для проведення генно-молекулірної експеризи. А сам розріз м`яких тканин для того, щоб дістатися кістки і кісткового мозку здійснював судово-медичний експерт ОСОБА_11 . Відбирання саме цих зразків здіснювалось для проведення іншої експертизи, експрес-дослідження, але з цією ж метою для ідентифікування трупу і співставлення ДНК-профілю з родичами загиблого. Також, спеціаліст пояснив, що для встановлення генетичних ознак (ДНК-профілю) трупа з метою з`ясування ймовірності походження ДНК-профілів загиблого та родичів, першочергово (у разі збереження в належному стані зразків) береться на дослідження сліди крові, потім кістковий мозок, потім кістки і в останню чергу зуби, коли вже попередньо вказані зразки неможливо відібрати внаслідок сильних гнилісних змін.

Таким чином, дослідженими письмовими доказами та наданими поясненнями учасників провадження судом встановлено, що під час проведення дослідження для ідентифікації трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановлення ДНК-профілю, спорідненості з батьками, були здійснені всі необхідні слідчі дії, відібрані у процесуальний спосіб біологічні зразки та отримані результати, повноту та достовірність яких ні потерпілою, ні її представником не спростовано.

З клопотання про проведення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи вбачається, що потерпілою ставиться під сумнів висновок екперта № СЕ-19/121-24/19668-БД від 08.01.2025 року, та зазначається, що для дослідження було направлено лише фрагмент надколіника трупа, а само тіло через два місяці було вже в стані, за яким його вже неможливо було впізнати, речі, що були при трупі, були вимиті, що унеможливлює проведення дослідження без відповідних слідів. Проте, ні в клопотанні, ні в скарзі потерпіла не зазначає в чому саме полягають вагомі сумніви щодо повноти та об`єктивності вже проведеного дослідження, на підставі якого було ідентифіковано труп її сина. Так, на фото дійсно вбачається, що труп зазнав сильних гнилисних змін, що ускладнювало його впізнання, тому саме з цією метою і було призначено низку експертиз для встановлення ДНК-профілю матері ОСОБА_3 , батька ОСОБА_7 та трупа чоловічої генетичної статі, який було доставлено до ХОБСМЕ №2 на початку травня 2024.

За змістом ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Тобто, має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування. За відсутності обґрунтованого клопотання неможливим є його задоволення.

Частиною 1 ст. 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Постановою слідчої Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 09.07.2024 року призначено судову молекулярно-генетичну екпертизу, яка проводилась експертами Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. За результатами проведення експертного дослідження складено висновок екперта ОСОБА_16 № СЕ-19/121-24/19668-БД від 08.01.2025 року, який долучено до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 36 КПК України, яка кореспондується з частиною 5 статті 40 КПК України, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого.

Таким чином, КПК не передбачає обов`язку органу досудового розслідування вчиняти абсолютно всі процесуальні дії, які ініціюються іншими учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, неможливими, або передчасними чи взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Тому орган досудового розслідування, в залежності від фактичних обставин провадження, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначає які саме процесуальні дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у певному кримінальному провадженні, та відмовляє в задоволенні відповідних клопотань у разі відсутності належного обґрунтування необхідності їх проведення.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого ОСОБА_17 про те, що експертиза проведена з дотриманням усіх вимог, які ставляться до проведення даного виду експертиз (порівняльних генетично-молекулярних). Відповідно до міжнародних стандартів та рекомендацій, якими керується експерти-генетики, у тому числі Харківського НДЕКЦ МВС України, підтвердження ідентифікації особи за результатами порівняння геномної інформації (ДНК-профілів) можливе лише за наявності збігу не менш як двох близьких родичів. Так, згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України від 08.01.2025 № CЕ-19/121-24/19668-БД експертиза проведена по двом ДНК-профілям кровних родичів: біологічної матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічного батька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто за двома точками ідентифікації згідно рекомендацій міжнародного законодавства. Ймовірність походження цих ДНК-профілів від сина особи, кісткові рештки трупа № 10-12/1361-с/24 якої надано на дослідження, та матері і батька становить не менше ніж 99,999997%. Також, встановлена біологічна спорідненість за чоловічою лінією.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що потерілою не доведена доцільність проведення вказаної у клопотанні повторної судової молекулярно-генетичної експертизи.

Частиною 1 ст. 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК України, яким встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також, реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст.220 КПК України, якою встановлено, що клопотання сторони захисту слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим ОСОБА_5 своєчасно розглянуто клопотання потерпілої ОСОБА_3 щодо призначення додаткової експертизи, тому порушення процесуальних строків судом не встановлено.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова слідчого ухвалена в межах та у порядку чинного кримінального процесуального законодавства, відповідає вимогам ст. 110 КПК України, містить мотиви відмови у задоволенні клопотання, тому підстав для її скасування немає.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що слідчим при прийнятті процесуального рішення було дотримано принципу законності, передбаченого ч. 2 ст. 9 КПК України, щодо обов`язку всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження; стороною захисту не наведено достатніх обгрунтованих доводів щодо необхідності ініціювання проведення слідчих дій в рамках звернення з клопотанням до органу досудового розслідування; порушень вимог кримінального процесуального законодавства при прийнятті постанови судом не встановлено, тому у задоволенні скарги представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Відповідно до статті 307 КПК, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 відмовити.

У задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчої Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 19.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілої про призначення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000601 від 06.05.2024 року відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складений 14.07.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1