Справа №766/1863/25
н/п 1-кп/766/3253/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0001660 від 22.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маразліївка Білгород-Дністровського району Одеської області, з неповною середньою освітою, громадянина України, зі слів одруженого та маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на час вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос»,

раніше судимого:

вироком Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 09.03.2016 за ч.3 ст.185, ст.75, 76 КК України до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

вироком Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 11.03.2016 за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. 22.08.2017 ухвалою на підставі ч.2 ст.78 вказаний вирок змінено та скасовано іспитовий строк і направлено для відбування покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, початок строку 22.08.2017;

вироком Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 02.03.2020 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 роки та 2 місяці позбавлення волі, звільнений 22.10.2021 по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді номера стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, 22 серпня 2024 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин після проходження відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалась у АДРЕСА_2 та, як наслідок, ухилявся від військової служби до 17 січня 2025 року.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та просив призначити відповідне покарання в межах санкцій вказаної статті за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся у вчиненому, також висловив бажання продовжити військову службу.

Дав показання про те, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог діючого законодавства, в умовах воєнного стану, в серпні 2024 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин після проходження відпустки до розташування його військової частини, яка на той час дислокувалась у АДРЕСА_2 та, як наслідок, ухилявся від військової служби до січня 2025 року. Зазначив, що припустився прикрої помилки і усвідомлює протиправність своїх дій.

Захисник у своїй промові під час судових дебатів, не оспорюючи факт доведеності винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, вважала, що запропонована прокурором міра покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого її підзахисним правопорушення і просила призначити мінімальне покарання передбачене санкцією вказаної статті КК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, тому відповідно ст. 66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання , суд відносить визнання вини обвинуваченим та щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 ,згідно з ст. 67 КК України, суд відносить вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, тобто рецидив злочину.

V. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує таке.

При обранні виду та розміру покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, суд вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, має постійне зареєстроване місце проживання, тобто має міцні соціальні зв`язки, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, висловив намір продовжити службу в лавах Збройних Сил України з метою сприяння відсічі збройної агресії рф, раніше неодноразово судимий. Обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання свої вини останнім, щире каяття. До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно з ст. 67 КК України, суд відносить вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, тобто рецидив злочину.

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 , можливо призначити покарання в мінімальних межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України, пов`язане із позбавленням волі, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України згідно матеріалів кримінального провадження не вбачається, з урахуванням правил, визначених ст. 69-1 КК України, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

VI.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не застосовувались.

Потерпілі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Шкода відсутня.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід слід залишити без змін до набрання вироком законної сили. Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 29.01.2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1