Справа № 571/1286/25
Провадження №1-кп/571/168/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, у складі судді одноособово ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000088 від 24.04.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Лисичанськ, Луганської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта базова загальна середня, не працюючої, вдови, на утриманні 5 неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

в с т а н о в и в:

03 лютого 2025 року приблизно в обідню пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану», ОСОБА_4 , перебуваючи біля контрольного поста «Фантом», розташованого на автошляху сполучення Дроздинь - Старе Село (Т-18-29) при в`їзді до н.п. Старе Село Сарненського району Рівненської області, діючи умисно, спільно з двома іншими особами, відносно яких розслідуються окремі кримінальні провадження та з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспіль небезпечний характер своїх дій та будучи агресивно налаштованими, з метою створення умов, які унеможливлюють виконання працівниками Державної прикордонної служби України своїх функціональних обов`язків.

Зокрема, ОСОБА_4 вчиняла дії фізичного характеру шляхом здійснення несанкціонованого протесту та фізичного блокування контрольного поста тринадцятої прикордонної застави. Вказані дії ОСОБА_4 унеможливили належним чином подальше виконання службових обов`язків військовослужбовцями та призвели до неможливості здійснювати перевірку документів у осіб, які перебували у транспортному засобі під час перетину проїжджої частини контрольного поста, наявності і дійсності реєстраційних документів на транспортні засоби, огляд транспортних засобів з метою виявлення правопорушників, зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення, інших підозрілих предметів.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.114-1 КК України, як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

29 квітня 2025 року у кримінальному провадженні затверджено обвинувальний акт.

29 квітня 2025 року між виконувачем обов`язків прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника-адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Сторони узгодили покарання за вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.114-1 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років та звільнення її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

За таких обставин суд розглянув справу відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Під час судового засідання обвинуваченій роз`яснено положення ч. 4 ст.474 КПК України та наслідки затвердження судом угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження судом угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами КПК та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та захисник обвинуваченої повідомили, що враховуючи дані про особу обвинуваченої, при укладенні угоди дійшли згоди про призначення обвинуваченій мінімального іспитового строку.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Заслухавши прокурора, обвинувачену, захисника, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою за участі захисника.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 473-475 КПК України суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000088 від 24.04.2025, укладену 29 квітня 2025 року між виконувачем обов`язків прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника-адвоката ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинувачену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався, до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Скасувати арешт майна вилученого у ОСОБА_4 , що накладений ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 лютого 2025 року (т.2 а.с.48).

Речові докази: мобільний телефон iPhone, imei1: НОМЕР_1 , з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_2 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ в Рівненській області (т.2 а.с.43-45; 48), повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1