Справа №766/8761/25
н/п 1-кс/766/4767/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого заступником керівника Генічеської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000761 від 26.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить обрати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000761 від 26.05.2025 за ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що Відділом розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000761 від 26.05.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України (державна зрада): перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану;

- ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в інших порушеннях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб (у редакції статті 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення).

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення зс рф, інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією рф проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

У результаті вищезазначених подій, в умовах міжнародного збройного конфлікту, значна частина території Херсонської області, починаючи з 24.02.2022, у тому числі Генічеський район, перебуває під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, у тому числі співробітників федеральної служби безпеки російської федерації.

Громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвий досвід, розуміючи факт існування збройного конфлікту, захоплення та подальшої окупації Генічеського району Херсонської області зс рф, а також те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону - цілісною і недоторканною, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше березня 2022 року, достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, а саме добровільно проходив службу у так званому «управлінні федеральної служби безпеки рф по Республіці Крим та м. Севастополю», під час чого надавав безпосередню допомогу державі-агресору (російській федерації) та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

Так, у лютому-березні 2022 року з метою досягнення основної мети щодо широкомасштабних нападів на цивільне населення, невстановленими досудовим розслідуванням військовими рф та представниками інших силових структур, за підтримки вищого керівництва рф, в захоплених будівлях м. Генічеська Херсонської області організовано місця для незаконного утримання (нелегального ув`язнення), катування та жорстокого поводження з цивільними особами, вчинення іншого фізичного і психологічного тиску з метою одержання інформації про проукраїнських активістів, противників окупаційної влади та подальшого схилення вищевказаних осіб до співпраці з державою агресором.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2022 року, невстановлені військовослужбовці регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, перебуваючи за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Паризької Комуни, 88, захопили та встановили свій контроль над приміщенням Вищого професійного училища № 17 м. Генічеська Херсонської області (далі - ВПУ

№ 17), що не було обумовлено воєнною необхідністю, а здійснено з метою нелегального ув`язнення, застосування фізичного насильства та катування цивільного населення Херсонської області в останньому для отримання відомостей, які цікавили військових рф, а також представників окупаційної влади.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2022 року, ОСОБА_6 проходив службу у так званому «управлінні федеральної служби безпеки рф по Республіці Крим та м. Севастополю» (точна посада та звання не встановлені).

Будучи співробітником спецслужб рф, ОСОБА_6 щонайменше з березня 2022 року, діючи в умовах воєнного стану, знаходячись на території

м. Генічеська Генічеського району Херсонської області, активно сприяв реалізації плану держави-агресора щодо придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, проводив позасудові репресії над цивільними особами, приймав участь в нелегальному ув`язненні, залишаючи потерпілих протягом усього часу ув`язнення без законодавчого захисту, застосовував жорстоке поводження, фізичне та психологічне насильство, утримуючи ув`язнених в нелюдяних умовах у непристосованих для тривалого перебування кімнатах захопленого ВПУ № 17 за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Паризької Комуни, 88.

Зокрема, 29.03.2022 у період часу з 09:00 до 17:00 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями рф, перебуваючи в окупованому м. Генічеськ Херсонської області, незаконно утримував цивільних осіб, а саме потерпілих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в приміщенні захопленої будівлі ВПУ №17 за адресою: Херсонська область, Генічеський район,

м. Генічеськ, вул. Паризької Комуни, 88, без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.

Упродовж всього часу нелегального утримання ОСОБА_6 спільно з невстановленими у ході досудового розслідування військовослужбовцями рф періодично у різний час доби, знаходячись у місці утримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосовували до них фізичне та психологічне насильство, яке полягало у погрозах вбивством та нанесенні тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України (державна зрада): перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема, Україна та Російська Федерація (далі за текстом Конвенція), сторони домовилися, що з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто «horsdecombat» унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до положень статті 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

У силу положень статті 31 Конвенції жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Згідно зі статтею 32 Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Згідно із статтею 147 Конвенції серйозні порушення, про які йдеться у Конвенції, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричиняють великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Статтею 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року (далі за текстом Протокол І або Додатковий протокол І) передбачено, що збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції), є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Статтею 44 Додаткового протоколу І передбачено, що для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю.

Крім того, статтею 75 Додаткового протоколу І встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Поряд з цим згідно ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним

станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство;

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні;

a.3) тілесні покарання;

a.4) каліцтво;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;

c) взяття заручників;

d) колективне покарання; і

e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Крім того, відповідно до ст. 8(2)(а)(іі), iii), (vii) Римського статуту Міжнародного кримінального суду катування або нелюдське поводження, у тому числі біологічні експерименти; умисне заподіяння сильних страждань або тяжких тілесних ушкоджень чи шкоди здоров`ю, а також незаконна депортація або переміщення чи незаконне позбавлення волі, є воєнними злочинами.

В умовах міжнародного збройного конфлікту, значна частина території Херсонської області, починаючи з 24.02.2022, у тому числі Генічеський район, перебуває під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, у тому числі співробітників федеральної служби безпеки російської федерації.

У лютому-березні 2022 року з метою досягнення основної мети щодо широкомасштабних нападів на цивільне населення, невстановленими досудовим розслідуванням військовими рф та представниками інших силових структур, за підтримки вищого керівництва рф, в захоплених будівлях м. Генічеська Херсонської області організовано місця для незаконного утримання (нелегального ув`язнення), катування та жорстокого поводження з цивільними особами, вчинення іншого фізичного і психологічного тиску з метою одержання інформації про проукраїнських активістів, противників окупаційної влади та подальшого схилення вищевказаних осіб до співпраці з державою агресором.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2022 року, невстановлені військовослужбовці регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , захопили та встановили свій контроль над приміщенням Вищого професійного училища № 17 м. Генічеська Херсонської області (далі - ВПУ

№ 17), що не було обумовлено воєнною необхідністю, а здійснено з метою нелегального ув`язнення, застосування фізичного насильства та катування цивільного населення Херсонської області для отримання відомостей, які цікавили військових рф, а також представників окупаційної влади.

Не пізніше березня 2022 року (більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено), невстановлені особи з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади російської федерації, залучили до реалізації спільного плану співробітника так званого «управління федеральної служби безпеки рф по Республіці Крим та

м. Севастополю» (точна посада та звання не встановлені) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відкрито носив автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні спецслужбам рф, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 Протоколу І був комбатантом та зобов`язаний додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Виконуючи відведену йому роль, у березні 2022 року ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним про те, що між рф та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями та представниками спецслужб рф, перебуваючи в окупованому м. Генічеськ Херсонської області, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи ст. 147 Конвенції незаконно утримував цивільних осіб, а саме потерпілих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в приміщенні захопленої будівлі ВПУ №17 за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Паризької Комуни, 88, застосовуючи до них жорстоке поводження, катування, з подальшою відмовою визнати таке позбавлення волі або повідомити про долю чи місце перебування такої особи з метою залишення її без законодавчого захисту протягом певного періоду часу.

Так, 29 березня 2022 року приблизно о 09.00 близько восьми невстановлених військовослужбовців рф, озброєних вогнепальною автоматичною зброєю, перебуваючи на блокпосту, розташованому біля будівлі ВПУ № 17 за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Паризької Комуни, 88, порушуючи вимоги статті 147 (нелегальне ув`язнення) Конвенції, затримали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які хоча й перебували у складі Національної поліції України, однак на момент затримання зброї не мали, участі у бойових діях не брали, до будь-яких підрозділів Збройних Сил, організованих рухів опору чи інших збройних формувань України не відносились, тобто були особами, які підпадають під захист ст. 4 Конвенції, як громадяни України, котрі не беруть активної участі у бойових діях та опинилися в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації).

Відразу після затримання невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці рф конвоювали та ув`язнили потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в одному з підвальних приміщень будівлі ВПУ № 17 адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Паризької

Комуни, 88, де вони утримувалися приблизно до 17:00 год. 29.03.2022 без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.

29.03.2022 приблизно о 14:00 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) двоє невстановлених військовослужбовців рф конвоювали ОСОБА_7 з місця утримання до іншого підвального приміщення

ВПУ № 17, в якому один з невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців рф у присутності ОСОБА_6 , діючи спільно та з єдиною метою, без будь-яких пояснень, застосував до потерпілого фізичне насильство шляхом нанесення одного удару рукою в область голови та не менше десяти (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів в область тулубу, чим порушив вимоги пункту 1 статті 27 (насильство) Конвенції.

Надалі ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з трьома невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями рф, переслідуючи спільну мету позбавити ОСОБА_7 здатності до супротиву та фізично знесилити перед подальшим допитом, без будь-яких пояснень, застосував до потерпілого фізичне насильство шляхом нанесення одного удару рукою в область живота, від якого останній впав на підлогу. Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_6 віддав наказ одному з трьох присутніх невстановлених військовослужбовців рф на застосування психологічного насильства відносно потерпілого ОСОБА_7 , а саме на відрізання пальців ніг останнього. Виконуючи вказаний наказ ОСОБА_6 , невстановлений військовослужбовець рф зняв з правої ноги потерпілого взуття та здійснив імітацію відрізання великого пальця на правій нозі ОСОБА_7 шляхом приставляння до них невстановленого досудовим розслідуванням металевого прибору (можливо секатору), чим порушено вимоги ст. 75(2)(е) (погроза каліцтвом) Додаткового протоколу І.

Після цього, двоє невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців рф застосували до потерпілого ОСОБА_7 фізичне насильство шляхом нанесення не менше 25 (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів ногами в область тулубу. У цей час ОСОБА_6 проводив допит потерпілого з метою отримання інформації стосовно співробітників поліції, які проходили військову службу в АТО.

Після завершення допиту та побиття, невстановлений військовослужбовець рф конвоював потерпілого ОСОБА_7 до однієї з кімнат підвального приміщення.

Надалі, 29.03.2022 приблизно о 15:00 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) невстановлений досудовим розслідуванням військовослужбовець рф конвоював потерпілого з кімнати утримання до іншого підвального приміщення ВПУ №17, в якому ОСОБА_6 за попередньою змовою з трьома невстановленими військовослужбовцями рф проводили повторний допит ОСОБА_7 , запитуючи про керівництво рибоохоронної інспекції, підстави зайняття потерпілим посади в органах Національної поліції України, діяльність поліції на території Генічеського району Херсонської області, знайомих військових ЗСУ тощо. Не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, один з невстановлених військовослужбовців рф, який перебував в кімнаті, у присутності ОСОБА_6 , діючи спільно та з єдиною метою, застосував до ОСОБА_7 заходи фізичного впливу, спрямовані на перекриття доступу повітря до його легень, а саме тричі здавлював шию потерпілого металевим ломом, від чого останній починав втрачати свідомість та падав на підлогу, чим завдав йому фізичних страждань. У той момент, коли потерпілий перебував на підлозі, двоє невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців рф, у присутності ОСОБА_6 , діючи спільно та з єдиною метою, застосовували до ОСОБА_7 фізичне насильство шляхом нанесення у сукупності не менше 30 (точна кількість у ході досудового розслідування не встановлена) ударів ногами в область тулубу потерпілого, чим порушили вимоги статті 32, 147 (катування) Конвенції та статтю 75(2)(а)(a.2) (катування) Додаткового протоколу І.

Після завершення допиту та катування, невстановлений військовослужбовець рф конвоював потерпілого ОСОБА_7 до однієї з кімнат підвального приміщення, де вже знаходився ОСОБА_8 та інші невстановлені досудовим розслідуванням цивільні особи.

У подальшому, 29.03.2022 приблизно о 16:50 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи у місці утримання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , віддав наказ двом невстановленим військовослужбовцям рф на застосування психологічного насильства відносного потерпілих, а саме на їх розстріл та закопування тіл на території подвір`я ВПУ №17. Виконуючи вказаний наказ, вони у супроводі ОСОБА_6 конвоювали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надвір, де наказали зупинитись біля стіни будівлі, тобто потерпілі усвідомлювали та сприймали вказані дії як реальну загрозу позбавлення життя шляхом розстрілу.

Після цього, невстановленими військовослужбовцями рф звільнено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця нелегального ув`язнення, без надання їм будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

У період ув`язнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 утримували у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, непридатних для перебування людини, медична допомога не надавалась. Тобто потерпілі перебували в умовах, які загрожували їхньому життю та здоров`ю, але вони не мали можливості вільно залишити місце утримання, чим ОСОБА_6 та інші невстановлені військовослужбовці рф порушили вимоги ст. 147 Конвенції (нелюдяне поводження).

Отже, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими військовослужбовцями рф, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягали у жорстокому поводженні з цивільним населенням, яке виразилось у завданні фізичних (нанесенні удару) страждань незаконно утриманому ОСОБА_7 , а також утриманні

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в кімнатах непристосованих до перебування осіб, в антисанітарних умовах (нелюдяне поводження); вчиненні інших порушень законів та звичаїв війни, що виразилося у нелегальному ув`язненні

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , котрі перебувають під захистом; а також у відданні наказу на жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме на завдання сильних психічних страждань потерпілим ОСОБА_8 (імітація страти) та ОСОБА_7 (імітація відрізання пальця та страти) з метою отримання інформації, яка його цікавила, чим порушив ст. ст. 27 (заборона насильства), 32 (катування), 147 (нелегальне ув`язнення, катування, нелюдяне поводження) Конвенції та ст. 75(2)(a)(2) (катування), (е) (погроза каліцтвом) Додаткового протоколу І.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також у відданні наказу на жорстоке поводження з цивільним населенням (у редакції ст. 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення).

14.05.2025 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю селища Чорнухи, Чорнухинського району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , документованого паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого центральним РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим, співробітнику «управління федеральної служби безпеки російської федерації по Республіці Крим та м. Севастополю» (точна посада та звання не встановлені), раніше не судимому.

Однак, останньому повідомлення про підозру особисто не вручено, оскільки всіма вжитими можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження ОСОБА_6 на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе, оскільки підозрюваний переховується від слідства та суду.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. 135, 278 КПК України, вжито вичерпних заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 14.04.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 97 від 14.05.2025 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, на 19.05.2025, 20.05.2025, 21.05.2025 для вручення останньому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім вказаного, з метою забезпечення прав підозрюваного при заочному кримінальному провадженні та на виконання вимог рішень ЄСПЛ «Ермі проти Італії; Сейдовіч проти Італії; Боярченко проти України» в яких неодноразово зверталась особлива увага на обов`язок представників держави вжити дієвих та вичерпних заходів для повідомлення особи про притягнення до кримінальної відповідальності, суть пред`явленого обвинувачення та права брати участь у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення забезпечено вжиття усіх доступних заходів для інформування підозрюваної особи про притягнення до кримінальної відповідальності, а саме на встановлений під час досудового розслідування номер мобільного телефону, якими користується ОСОБА_6 , надіслано письмове повідомлення про підозру, повістки про виклик до слідчого, та посилання на вказані процесуальні документи, які опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та газеті «Урядовий кур?єр» в порядку, передбаченому ст. ст. 135, 278, 297-5 Кримінального процесуального кодексу України.

14.05.2025 зазначені повідомлення направлено на месенджер «WhatsApp», яким користується ОСОБА_6 , що фактично підтверджує належне повідомлення підозрюваного про притягнення його до кримінальної відповідальності та необхідність з`явитись до слідчого, що зафіксовано шляхом проведення огляду мобільного телефону (протокол огляду мобільного телефону від 14.05.2025).

Утім, ОСОБА_6 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про його умисні дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або на тимчасово окупованій території України.

На підтвердження цього, старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні складено рапорт про неявку ОСОБА_6 до СУ ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

У зв`язку із викладеним, 22.05.2025 підозрюваного ОСОБА_6 , оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Разом з цим, встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час до органів державної влади, сервісних центрів, медичних закладів України підозрюваний не звертався. На підконтрольну територію України виїзд не здійснював.

За наявною інформацією, станом на теперішній час підозрюваний може перебувати на тимчасово окупованій території України, зокрема у Херсонській області (лівобережжі), АР Крим та території рф, де продовжує вчиняти дії на шкоду Україні та її населенню.

При перевірці вказаної особи за ІПНП встановлено, що ОСОБА_6 перебуває у розшуку від 18.08.2015 ОРД № 07909 за ч. 1 ст. 408 КК України, при перевірці по АІПС «Аркан», встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час підозрюваний державний кордон України не перетинав.

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та в будь - який час може виїхати на територію іншої держави.

Так, у ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, отримано відомості, що ОСОБА_6 на теперішній час умисно переховується на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (російська федерація), що не виключає можливості переміщення підозрюваного в інші держави.

У зв`язку з цим, 02.06.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

? Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , який в ході допиту вказав, що 29.03.2022 незаконно утримувався в підвальному приміщенні ВПУ № 17 м. Генічеська, де до останнього особа у формі військовослужбовців рф та автоматичною зброєю застосовував фізичне та психологічне насильство, завдав удару, надавав наказ військовим рф відрізати йому палець та в подальшому розстріляти та закопати його та ОСОБА_8 на території ВПУ № 17 м. Генічеська.

? Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 , у ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_6 як військового рф який 29.03.2022 наніс йому удар правою рукою в область живота, надавав наказ військовим рф відрізати йому палець та в подальшому розстріляти та закопати його та ОСОБА_8 на території ВПУ № 17 м. Генічеська.

? Протокол проведення слідчого експерименту, в ході якого встановлено механізм нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_7

? Протокол допиту ОСОБА_8 , який в ході допиту вказав, що 29.03.2022 разом з ОСОБА_7 незаконно утримувався в підвальному приміщенні ВПУ № 17 м. Генічеська, а особа у формі військовослужбовців рф та автоматичною зброєю надала наказ військовим рф розстріляти та закопати його та ОСОБА_7 на території ВПУ № 17 м. Генічеська, та у подальшому стояв у подвір`ї ВПУ №17 м. Генічеська та як виявилось пізніше, зі слів ОСОБА_7 , наносив ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

? Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_8 , у ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_6 як військового рф який 29.03.2022 надавав наказ розстріляти, а потім закопати його та ОСОБА_7 на території ВПУ №17 м. Генічеськ, та стояв у подвір`ї ВПУ №17 м. Генічеська та як виявилось пізніше, зі слів ОСОБА_7 , наносив ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

? Протоколи огляду низки публікацій, які підтверджують утворення військовослужбовцями рф катівні в будівлі ВПУ №17 м. Генічеська, а саме:

? Інтернет-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5

? Інтернет-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7

? Інтернет-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

? інтернет-публікації на Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_10 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_11

? Протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , (чергового чергової частини Генічеського РВП ГУНП у Херсонській області), який повідомив, що 29.03.2022 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 близько 8:30 виїхали до ВПУ № 17 м. Генічеська з метою повернення телефонів співробітників. Приблизно через 7-8 годин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернулися в будівлю Генічеського РВП з тілесними ушкодженнями (синці та гематомами).

? Протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , (заступника начальника Генічеського РВП-начальника СВ), яка повідомила, що зі слів ОСОБА_7 їй відомо про утримання та катування його та ОСОБА_8 в будівлі ВПУ № 17 м. Генічеська.

? Протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , (чергового чергової частини Генічеського РВП ГУНП у Херсонській області), який повідомив, що зі слів ОСОБА_8 йому відомо про утримання та катування його та ОСОБА_7 в будівлі ВПУ № 17 м. Генічеська іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

26.05.2025 прокурором прийнято рішення про виділення з кримінального провадження № 0000016 від 28.03.2022 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, в окреме провадження із присвоєнням у Єдиному реєстрі досудових розслідувань реєстраційного номеру № 0000761.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 причетний до інкримінованого йому злочину.

Так, складена та повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає вимогам поняття «обґрунтованості», що відображене у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також, це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у рішенні у справі «Кобець проти України» встановив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Так, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування на неодноразові виклики до слідчого не з`явився, не дивлячись на те, що був повідомлений про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Про поважні причини неприбуття підозрюваний не повідомив, у зв`язку з чим 22.05.2025 його було оголошено у державний та 02.06.2025 у міжнародний розшук.

Наразі підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та ухиляється від кримінальної відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення.

Вказане свідчить про умисні дії ОСОБА_6 щодо затягування досудового розслідування у кримінальному провадженні та уникнення кримінальної відповідальності.

Також, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкі злочини, покарання які загрожують підозрюваному у разі визнання його вини в інкримінованих йому злочинах (позбавлення волі на строк від восьми до 15 років або довічне позбавлення волі), що в свою чергу свідчить про існування ризику того, що ОСОБА_6 намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

2) Незаконно впливати на свідків та/або потерпілих у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 , зважаючи на посаду, яку він займає, може за допомогою погроз застосування фізичного насильства чи вбивства впливати на свідків, потерпілих чи їх родичів з метою схилити останніх до надання неправдивих показів або взагалі в подальшому відмовитись від них;

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення: орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний має можливість продовжувати вчиняти такі ж кримінальні правопорушення чи інші, оскільки, вказані злочини підозрюваний вчинив, діючи з прямим умислом, тобто бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків для громадян України, усього громадянського суспільства України та держави України, та на цей час приймає участь у бойових діях проти України.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вищевказані зібрані у ході досудового розслідування докази в умовах воєнного стану та додатково підтверджені фактичні дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують обрання стосовно підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказані обставини, також, свідчать про те, що зазначеним у клопотанні ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вказані обставини, також, свідчать про те, що зазначеним у клопотанні ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, додаткових пояснень до клопотання не мав.

Захисник у задоволенні клопотання просила відмовити, вважаючи його безпідставним та з процесуальним порушенням порядку виклику підозрюваного.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченістаттями 177та 178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостоюцієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

26.05.2025 постановою заступника керівника Генічеської окружної прокуратури ОСОБА_3 виділено з кримінального провадження № 0000016 від 28.03.2022 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, в окреме провадження із присвоєнням у Єдиному реєстрі досудових розслідувань реєстраційного номеру № 0000761.

14.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

14.05.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 97 від 14.05.2025 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, на 19.05.2025, 20.05.2025, 21.05.2025 для вручення останньому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Однак, у вказані дати, будучи викликаним для допиту в якості підозрюваного та вручення йому підозри, останній у призначений час та місце без поважних причин не з`явився, причини своєї неявки не повідомив.

14.05.2025 ОСОБА_6 через Південний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги призначено захисника за призначенням адвоката ОСОБА_4 .

22.05.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

02.06.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області. Відповідно до рапорту на виконання доручення слідчого встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на окупованій частині Херсонської області (лівий берег Дніпра).

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України, тобто особливо тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 8 до 12 років, та ч. 2 ст. 111 КК України - п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, вибув на територію громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, на теперішній час його місцезнаходження не встановлено, досі переховується від органу досудового розслідування, що підтверджується рапортом слідчого, а також постановою слідчого від 02.06.2025 оголошено у міжнародний розшук, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний перебуваючи на волі, може:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не пізніше як через сорок вісім годин з моменту затримання підозрюваного доставити його до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1