Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2264/24
Провадження № 1-кп/644/348/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 06.03.2024, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, солдата артдивізіону НОМЕР_1 окремої механізованої бригади, військової частини НОМЕР_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до ч. 1,2 ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності; ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

За п. З ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону регламентовано, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждало! особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. 28 «Конституції України», Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5

ОСОБА_4 проживає із ОСОБА_5 в одному будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , пов`язаний з нею спільним побутом, має взаємні права та обов`язки.

У період часу з 20.08.2023 по 03.03.2024 ОСОБА_4 вчиняв психологічне насильство над своєю співмешканкою - ОСОБА_5 , за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а саме:

- постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09.11.2023 у справі №644/8381/23 ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 30.11.2023 у справі № 644/7869/23 ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 17.01.2024 у справі №644/9654/23 ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 22.02.2024 у справі №644/726/24 ОСОБА_4 визнано винним

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних для себе висновків не зробив та продовжив чинити психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5

03 березня 2024 близько 08 год. 20 хв., ОСОБА_4 знаходячись в кв. АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з мотивів стійких особистих неприязних відносин із співмешканкою ОСОБА_5 , із якою він має спільний побут та мешкає в одному будинку, умисно почав ображати її нецензурною лайкою, принижуючи цим честь та гідність як людини, погрожував фізичною розправою, залякував та виганяв з квартири, тобто чинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 , були спричинив психологічні страждання, завдавши шкоди її психічному здоров`ю у вигляді емоційної невпевненості, побоювання за свою безпеку, втрати повноцінного побуту, відпочинку та сну, втрати апетиту, заниження самооцінки до пригніченого стану, погіршення її фізичного та психологічного самопочуття, втрати позитивних емоцій та жаги до життя, у зв`язку із чим ОСОБА_5 була вимушена звернутись із заявою до правоохоронних органів з метою захисту своїх прав.

Отже, своїми діями по відношенню до потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , вчинив психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, не заперечував систематичного вчинення психологічного домашнього насильства у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_5 за обставин викладених у вироку, зазначивши, що на той час, яку він так і потерпіла вживали спиртні напої та між ними постійно виникали сварки, він не хотів покидати її житло та виганяв її, ображав нецензурною лайкою, іноді у відповідь на її претензії, не заперечував, що не стримував свою агресію та ображав співмешканку, принижував її, про вчинене шкодує, на цей час їхні відносини налагодились, вони примирилися, він служить в ЗСУ за мобілізацією, просив не досліджувати докази, щодо тих обставин які ним не оспорюються, проти чого не заперечували інші учасники судового провадження.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні ОСОБА_4 покарання за вчинене, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом визначається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України судом визнається, щире каяття.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, утриманців не має, на час вчинення злочину не працював, на цей час є військовослужбовцем, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, повне визнання вини, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України, та відсутності підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Вирішуючи питання про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України суд має враховувати тяжкість вчиненого злочину, особу винного, дотримуючись загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При вирішенні запропонованого прокурором застосування до покарання положень ст. 75 КК України суд повинен належним чином дослідити й оцінити всі обставини, які мають значення для справи, у тому числі обставини вчинення злочину, ступінь суспільної небезпеки, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення та належним чином обґрунтувати підстави для висновків про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без реального відбування покарання.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який на цей час є військовослужбовцем та виконує обов`язки з захисту України, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про наявність тісних соціальних зв`язків, каяття, дійсне, відверте, визнання своєї провини у вчиненні злочину, жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, бажання виправити наслідки вчиненого про що свідчить відношення до вчиненого, подальша належна процесуальну поведінку, позицій потерпілої, яка підтвердила факт зміни відносин у сім`ї на краще, що свідчить про щире каяття, суд доходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування призначеного покарання і до нього доцільно застосування положень ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України без застосування, передбачених ст. 91-1 КК України обмежувальних заходів.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки як основні, так і додаткові: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити прокурору і засудженому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1