Справа № 347/823/25
Провадження № 1-кс/347/458/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 року слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання заступника начальника слідчого відділення Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 08.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

12.06.2025 року заступник начальника слідчого відділення Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000055 від 08.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Із клопотання вбачається, що 07.02.2025 в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Косівського РВП ГУНП в Івано Франківській області під № 1352 зареєстровано рапорт оперативного працівника СКП Косівського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про те, що під час здійснення оперативно-розшукових заходів, пов`язаних із незаконним переправлянням осіб через державний кордон України, є достатньо підстав вважати, що жителі Косівського району, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів за грошову винагороду, здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

11.06.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Косівського районного суду від 11.06.2025, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Audi» моделі «A6», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , і який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , та мобільний телефон марки HMD із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , який поміщено в спеціальний пакет PSP 1091610, про що складено відповідний протокол.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просить розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник/володілець майна, на яке передбачається накласти арешт, в судове засідання не прибув, повідомлений про час судового засідання належним чином.

За змістом ч.1 ст.172 КПК України встановлено дводенний строк розгляду клопотання про арешт майна з дня його надходження до суду, а неприбуття в судове засідання осіб, вказаних у даній статті не є перешкодою для розгляду клопотання. Отже, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутності слідчого та власника майна ОСОБА_4 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.3), копію ухвали слідчого судді від 11.06.2025 року (а.с.4), копію протоколу обшуку (а.с.5-7) копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.8), копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 11.06.2025 року (а.с.9-10), копію паспорта ОСОБА_5 (а.с.11), постанову про визнання речовим доказом від 12.06.2025 року (а.с. 12) слідчий суддя вбачає підстави для задоволення даного клопотання, оскільки в даному випадку існують ризики зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що вказані в клопотанні речі мають значення речових доказів в межах кримінального провадження №0000055 від 08.02.2025 року, а тому, з метою їх збереження як речових доказів та предметів дослідження під час проведення відповідних експертиз, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 100 КПК України передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «Audi» моделі «A6», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , і який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , та мобільний телефон марки HMD із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , який поміщено в спеціальний пакет PSP 1091610, є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, транспортний засіб може бути об`єктом дослідження під час судових експертиз у даному кримінальному провадженні, а тому - з метою забезпечення збереження речового доказу слід накласти на нього арешт.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.131 КПК України, а тому наразі існує необхідність такого арешту для збереження майна як речових доказів, що слідчим повністю доведено.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на речові докази - автомобіль марки «Audi» моделі «A6», 2012 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , і який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , та мобільний телефон марки HMD із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , який поміщено в спеціальний пакет PSP 1091610.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.

Арешт може бути скасований в порядку ст.174 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1