Справа № 638/9059/25
Провадження № 1-в/638/581/25
УХВАЛА

Іменем України

21 травня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про приведення вироку Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 12 лютого 2025 року на підставі вироку Ленінського районного суду міста Харкова за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарань, призначених вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць та вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК україни у виді позбавлення волі на строк 5 років, визначено ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 31 травня 2024 року. Запобіжний захід, дію якого продовжено ухвалою судді Ленінського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2024 року, відносно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Олексіївська ВК («25)» залишено в силі до набрання вироком законної сили. Початок строку відбування покарання рахувати з 31 травня 2024 року. Відповідно до мотивувальної частини вироку від 01 грудня 2020 року Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме 2 епізоди: 03.02.2020 на суму 1 800 грн 00 коп; у період часу з 02.02.2020 по 07.02.2020 на суму 300 грн 40 коп. Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2020 року становить 2 102,00 грн.

У зв`язку з вищевикладеним начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_6 просить звільнити ОСОБА_4 від покарання, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2020 року за епізодами, які мали місце 03.02.2020; у період часу з 02.02.2020 по 07.02.2020.

Засуджений ОСОБА_7 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та звільнити його від покарання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання вважає його таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Частина 1 статті 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність, та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України, при цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінально процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України, раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 0306/7567/12 від 13.01.2021 року вказала, що за загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння, визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно положень ст. 9 КПК України, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Статтею 7 КПК України визначено перелік загальних засад кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.

Частиною 1 статті 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян в гривнях у нормі кримінального законодавства здійснюється, виходячи з розміру неоподатковоаного мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Станом на 01.01.2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» становив 2 102,00 грн.

Вироком суду встановлено, що 03.02.2020 у період часу з 10:00 по 23:00, точний час в ході проведення судового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, переліз через паркан, який огороджує територію вищевказаного приватного домоволодіння, де, шляхом віджиму, відчинив вікно в одній з кімнат, та, через віконний отвір проник до середини приватного будинку, та, скориставшись тим, що мешканці будинку відсутні за місцем проживання та за його діями ніхто не спостерігає, взяв з приміщення вітальні -куртку чоловічу демісезонну синього кольору, іноземного виробництва, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 41 від 07.02.2020 1 800 грн. та ніж розкладний, ніж дерев`яний, плеєр NRG Reactor, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності та з полиці шафи у іншій кімнаті вай-фай адаптер UF-230G, який матеріальної цінності для потерпілого не має, після чого, заволодівши за вищевказаних обставин майном, належним ОСОБА_8 , ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1 800 грн 00 коп. Крім того, у період часу з 02.02.2020 по 07.02.2020, точні дату та час в ході проведення судового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, переліз через паркан, який огороджує територію вищевказаного приватного домоволодіння, де, шляхом віджиму, відчинив вікно в одній з кімнат, та, через віконний отвір проник до середини приватного будинку, та, скориставшись тим, що мешканці будинку відсутні за місцем проживання, взяв з приміщення будинку одну пляшку шампанського «Совесткое», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 62 від 19.02.2020 64 грн.; одну пляшку коньяку «Коблево», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 62 від 19.02.2020 147 грн., одну пляшку горілки «Хлібний Дар», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 62 від 19.02.2020 89 грн., які зберігались у шафі на кухні та радянські монети, полімерний пакет із п`ятьма механічними циферблатами, які зберігались на полиці шафи у вітальні та матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_9 не мають, після чого, заволодівши за вищевказаних обставин майном, належним ОСОБА_9 , ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн 40 коп.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21 виснувала, що Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладене, вищенаведені зміни в законодавстві призвели до часткової декриміналізації діянь, такі зміни мають зворотну дію в часі і тому скасовують кримінальну протиправність діяння особи у разі заподіяння останньою шкоди у розмірі, меншому аніж встановлено вищезазначеною нормою.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи те, що внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ скасована кримінальна протиправність діянь, за які засуджено ОСОБА_4 суд вважає клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про приведення вироку суду у відповідність до закону таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_5 задовольнити.

Привести вирок Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2020 року за епізодами, які мали місце 03.02.2020; у період часу з 02.02.2020 по 07.02.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1