У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах третьої особи ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні за №0000175 від 25.11.2024 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2024 року у справі №308/19020/24, провадження №1-кс/308/7227/24, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2025 року у провадження слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах третьої особи ОСОБА_4 , про скасування арешту на мобільний телефон «Айфон», який належить ОСОБА_4 , що був накладений у кримінальному провадженні №0000175 від 25.11.2024 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2024 року у справі №308/19020/24, провадження №1-кс/308/7227/24.

Підставою для скасування арешту, на думку представника, є те, що органом досудового розслідування не надано підтвердження тому, що арештоване майно на собі могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, чи воно є знаряддям вчинення злочину, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а отже арешт накладено необґрунтовано.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 не з`явилися. Адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Прокурор, слідчий у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення осіб, що з`явилися, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000175, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.11.2024 року.

26.11.2024 постановою слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 визнано речовими доказами в тому числі належний ОСОБА_4 мобільний телефон «Айфон».

04.12.2024 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області метою забезпечення збереження речових доказів накладено арешт в тому числі на мобільний телефон «Айфон», який належить ОСОБА_4 .

Метою накладення арешту на майно, відповідно до ухвали слідчого судді від 04.10.2024 року було збереження речових доказів у відповідності до вимог КПК.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано..

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000175 від 25.11.2024 згідно витягу є ЄРДР здійснюється з метою перевірки інформації, що «25.11.2024 до Закарпатської обласної прокуратури надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ними 25.11.2024 о 03.00 у н.л. Нижні Ворота зупинено автомобіль марки «Land Rover», д.р.н. НОМЕР_1 , в якому виявлено 3 х трьох громадян України, двоє з яких за допомогою водія вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 - діючого працівника правоохоронного органу - планували безперешкодно дістатися до державного кордону України на території Закарпатської області, з метою його подальшого незаконного перетину».

При розгляді клопотання про скасування арешту, накладеного на мобільний телефон марки «Айфон», що належний ОСОБА_4 , слідчий, прокурор не обґрунтували подальшу необхідність у накладенні арешту на такий мобільний телефон.

У подальшому перебуванні самого по собі мобільного телефону, який є матеріальним носієм інформації, у розпорядженні органу досудового розслідування слідчий суддя не вбачає підстав.

Телефон вилучений ще 25.11.2024, відомості про обмеження доступу до нього власниками, володільцями слідчому судді органом досудового розслідування не надані, жодного експертного дослідження не призначено, внаслідок чого є безпідставним подальше позбавлення власника його майна, а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2024 у справі №308/19020/24, провадження №1-кс/308/7227/24, на мобільний телефон марки «Айфон», що належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6