Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1876/25
номер провадження 1-кс/695/550/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 та додані до клопотання матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 25.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 та додані до клопотання матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 25.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 25 квітня 2025 року до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від інспектора рибоохоронного патруля, який повідомив про те, що 25.04.2025 року поблизу с. Кліщинці Золотоніського р-ну виявили в прибережній зоні невідомого чоловіка, який займався незаконним виловом риби.

За даним фактом 25.04.2025 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

На місце пригоди була відразу направлена слідчо-оперативна група з метою невідкладного фіксування місця вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів.

Дізнавачем сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області 25.04.2025 проведено огляд місця події на прибережній зоні Сулинського заповідника, у ході якого було виявлено та вилучено: одну риболовецьку месинову сітку розміром вічка 50/50 мм. довжиною близько 50 м., свіжовиловлену рибу виду: карась 19 штук, сазан 15 штук, плітка - 3 штуки, окунь 2 штуки, плоскирка 5 штук, рак 1 штука, краснопірка - 1 штука.

25.04.2025 вилучені предмети визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Вилучена риба, як така, що піддається швидкому псуванню, 25.04.2025 передана на зберігання до ТОВ «Рибколгосп» під накладну № 54.

Одну риболовецьку месинову сітку розміром вічка 50/50 мм. довжиною близько 50 м., вилучено до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

Будучи опитаним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , пояснив, що 25.04.2025 у зранку вирішив піти до Сулинського заповідника, що в с. Кліщинці щоб поставити сітку та наловити риби для власних потреб. Прийшовши туди, він вбрід поставив сітку до води та тогож дня близько 10-00 години зайшов до води, дістав сітку із свіжовиловленою рибою та був помічений працівниками рибоохоронного патруля. Свою вину в незаконному вилові риби визнав.

Вилучена 25.04.2025 в ході огляду місця події: одна риболовецька месинова сітка розміром вічка 50/50 мм. довжиною близько 50 м. є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у зв"язку з чим є необхідним накладення на неї арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги те, що вилучена в ході огляду місця події свіжовиловлена риба виду: карась 19 штук, сазан 15 штук, плітка - 3 штуки, окунь 2 штуки, плоскирка 5 штук, рак 1 штука, краснопірка - 1 штука, відповідає критеріям, зазначеним п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту на неї, з дозволом на її реалізацію є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно.

У судове засідання дізнавач та прокурор не з`явились, надали заяву, згідно якої просили розглянути клопотання без їх участі.

У судове засідання власник майна ОСОБА_6 не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розглянути клопотання у його відсутність, не заперечував проти його задоволення.

Згідно ст. 172 ч.1 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв"язку з тим, що неприбуття прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання у відсутність зазначених осіб.

Ретельно вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ст. 168 КПК України кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000207 від 25.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Із наданих до клопотання матеріалів вбачається, що дізнавачем СД Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 25 квітня 2025 року в період часу з 11 год. 21 хв. по 11 год. 39 хв. на прибережній зоні Сулинського заповідника в адміністративних межах с. Кліщинці Золотоніського району, Черкаської області, згідно даних геолокації (49,4420795,326623589) під час огляду місця події було виявлено та вилучено: одну риболовецьку месинову сітку розміром вічка 50/50 мм. довжиною близько 50 м., свіжовиловлену рибу виду: карась 19 штук, сазан 15 штук, плітка - 3 штуки, окунь 2 штуки, плоскирка 5 штук, рак 1 штука, краснопірка- 1 штука.

Постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 25.04.2025 року зазначені у клопотанні про арешт майна одна риболовецька месинова сітка розміром вічка 50/50 мм. довжиною близько 50 м., свіжовиловлена риба виду: карась 19 штук, сазан 15 штук, плітка - 3 штуки, окунь 2 штуки, плоскирка 5 штук, рак 1 штука, краснопірка- 1 штука визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000207 від 25.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що метою накладення арешту на вилучене майно, а саме: риболовецьку месинову сітку розміром вічка 50/50 мм. довжиною близько 50 м. є забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для арешту вищевказаного майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у клопотанні дізнавача наведено достатньо підстав вважати, що риболовецька месинова сітка розміром вічка 50/50 мм. довжиною близько 50 м., вилучена під час огляду місця події 25.04.2025 року на прибережній зоні Сулинського заповідника в адміністративних межах с. Кліщинці Золотоніського району, Черкаської області має виключне значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання дізнавача про арешт майна в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст. ст. 171-173 КПК України.

Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Вилучена в ході огляду місця події риба, а саме: карась 19 штук, сазан 15 штук, плітка - 3 штуки, окунь 2 штуки, плоскирка 5 штук, рак 1 штука, краснопірка- 1 штука набута в результаті вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст.167 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що вилучена під час огляду місця події риба, а саме: карась 19 штук, сазан 15 штук, плітка - 3 штуки, окунь 2 штуки, плоскирка 5 штук, рак 1 штука, краснопірка- 1 штука відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту на неї також є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, оскільки зазначена риба а саме: карась 19 штук, сазан 15 штук, плітка - 3 штуки, окунь 2 штуки, плоскирка 5 штук, рак 1 штука, краснопірка- 1 штука є набутою в результаті вчинення кримінального проступку та містить ознаки речових доказів, з метою забезпечення збереження її як речового доказу, а також з метою запобігання можливості її псування слідчий суддя вважає за доцільне накладення на неї арешту та надання дозволу на реалізацію незаконно добутої риби.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 170-174, 309, 370-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 25.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 25.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, на майно, вилучене 25.04.2025 року під час огляду місця події на прибережній зоні Сулинського заповідника в адміністративних межах с. Кліщинці, Золотоніського району, Черкаської області, згідно даних геолокації (49,4420795,326623589), а саме: одну риболовецьку месинову сітку розміром вічка 50/50 мм. довжиною близько 50 м., свіжовиловлену рибу виду: карась 19 штук, сазан 15 штук, плітка - 3 штуки, окунь 2 штуки, плоскирка 5 штук, рак 1 штуку, краснопірка- 1 штуку.

Дозволити у порядку встановленому чинним законодавством реалізацію риби виду: карась 19 штук, сазан 15 штук, плітка - 3 штуки, окунь 2 штуки, плоскирка 5 штук, рак 1 штуку, краснопірка - 1 штуку, що були вилучені 25.04.2025 під час огляду місця події на прибережній зоні Сулинського заповідника в адміністративних межах с. Кліщинці Золотоніського району, Черкаської області, із використанням коштів від їх реалізації у порядку встановленому законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1