Справа № 209/5817/25
Провадження № 1-кс/209/750/25
У Х В А Л А

22 серпня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву судді Дніпровського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження № 209/5817/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

20 серпня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Кам`янського в провадження судді ОСОБА_3 надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

На обгрунтування заяви про самовідвід зазначено, що неповнолітнім потерпілим по даному кримінальному провадженню є ОСОБА_5 , який є сином Голови Дніпровського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , а його законним представником виступає ОСОБА_6 , яка є дружиною Голови Дніпровського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 .

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили.

Відповідно частини 1 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

У Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Відповідно до ч. 1ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього кодексу, суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід.

Вивчивши заяву про самовідвід, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід по кримінальному провадженні № 209/5817/25 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75-81 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву судді Дніпровського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження № 209/5817/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Передати кримінальне провадження № 209/5817/25 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України в канцелярію суду для повторного перерозподілу відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1