КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/367/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 401/2388/25 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - ст. 309 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді у складі колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

переглянула у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного районного суду Кіровоградської області від 25.07.2025, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, неодруженого, без утриманців, безробітного, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-05.07.2022 вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік;

-08.02.2023 вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки;

-13.07.2023 вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки;

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 25.07.2025 до 23.09.2025 року, із визначенням застави у розмір 151 400 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим відділом Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 28.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України (ЄУНС 401/2388/25).

Підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення 25.07.2025 вручено ОСОБА_8 .

Органом досудового розслідування наразі встановлено такі обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 , 27.01.2025, вільно, через незачинені вхідні двері зайшов до приміщення будівлі закладу дошкільної освіти (ясла - садок ) №18 комбінованого типу комунальної власності Світловодської міської ради, ( Кіровоградська область, Олександрійський район, місто Світловодськ, вулиця Івана Богуна, будинок 19), на першому поверсі будівлі виявив порожній незачинений службовий кабінет завідуючого господарством, побачив у ньому не зачинену шафу, в якій виявив рюкзак, вміст якого привернув його увагу як предмет незаконного збагачення, який належав завідуючому господарством комунального закладу ОСОБА_9 , впевнившись, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, повторно таємно викрав належні ОСОБА_9 рюкзак, який не становить цінності, у якому знаходилися належні їй грошові кошти у сумі 500 гривень (однією купюрою), золотий ланцюжок загальною вагою 4,15 грама вартістю 11052 гривні 70 копійок, золотий кулон загальною вагою 0,5 грама, вартістю 1345 гривень 60 копійок, з якими зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, 14.02.2025, ОСОБА_8 перебував поблизу комунального закладу «Ліцей «Перспектива» Світловодської міської ради» (Кіровоградська область, Олександрійський район, місто Світловодськ, вулиця Героїв України, будинок 55), вільно, через незачинені вхідні двері зайшовши в приміщення будівлі вищевказаного навчального закладу, на першому поверсі будівлі виявив порожній незачинений службовий кабінет вихователя ГПД, з якого повторно таємно викрав належну ОСОБА_10 сумку, вартістю 5507 грн. 10 коп., в якій знаходилась картка АТ «УКРСИББАНК», з якими зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Тоді ж таємно викрав належну ОСОБА_10 банківську картку, емітовану АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_1 ,

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , які охоплювалися єдиним умислом та були направлені на таємне викрадення чужого майна, шляхом здійснення 14.02.2025 розрахунку грошовими коштами ОСОБА_10 , які зберігалися на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_10 в АТ «УКРСИББАНК», за допомогою викраденої картки чотирма транзакціями за придбані товари повторно таємно викрав належні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 800 гривень..

Також, 24.02.2025, ОСОБА_8 перебував у маршрутному таксі, яке здійснювало рейс за маршрутом №2а по вулиці Богдана Хмельницького в місті Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, поруч з ним на пасажирському сидінні їхала ОСОБА_11 , в незакритій жіночій сумочці якої він помітив гаманець, впевнившись, що його злочинні дії нікому з пасажирів маршрутного таксі та ОСОБА_11 не помітні, повторно таємно шляхом вільного доступу, із жіночої сумки ОСОБА_11 викрав належний ОСОБА_11 гаманець, який не становить цінності, у якому знаходилися належні останній грошові кошти у сумі 4968 гривень, та картка АТ «Ідея Банк», з якими зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

При цьому, ОСОБА_8 повторно таємно викрав належну ОСОБА_11 банківську картку, емітовану АТ «Ідея Банк».

ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним умислом та були направлені на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_11 , шляхом здійснення розрахунку грошовими коштами останньої, які зберігалися на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_11 в АТ «Ідея Банк», за допомогою викраденої картки сьома транзакціями за придбані товари повторно таємно викрав належні ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 871 гривень 87 копійок.

У межах даного кримінального провадження слідча СВ ВП №1(м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_12 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке розглянуте слідчим суддею та за наслідками такого розгляду задоволене, постановлено застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави.

Слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених п. п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, що є тяжким, особу підозрюваного, без міцних соціальних зв`язків, неодноразово судимого.

Із судовим рішенням не погоджується обвинувачений ОСОБА_8 , який. в апеляційній скарзі просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що ризики повторного вчинення злочинів відсутні, в нього наявне місце проживання, офіційна дружина, місце роботи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 (факти або інформація, які можуть переконати у тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення) підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.01.2025, від 24.02.2025, від 11.03.2025, протоколами огляду місця події від 27.01.2025, від 11.03.2025, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 від 28.01.2025, ОСОБА_11 від 25.02.2025, від 25.06.2025, ОСОБА_10 від 11.03.2025, протоколами допиту свідків ОСОБА_13 від 28.01.2025, ОСОБА_14 від 12.03.2025, ОСОБА_15 від 17.03.2025, ОСОБА_16 від 10.06.2025, ОСОБА_17 від 20.06.2025, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2025, від 10.03.2025, від 01.04.2023, від 20.06.2025, від 23.06.2025, від 11.09.2025, висновками експерта №893 від 15.04.2025, №986 від 23.04.2025, протоколом огляду відеозапису від 26.02.2025,

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (справи «Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна, повторно, з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто, у вчиненні викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії умисних, тяжких, корисливих і карається позбавленням волі на строк до восьми років; злочин інкримінований вчиненням проти власності. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк, тобто, є кримінальним проступком.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 має місце постійного проживання та реєстрації проживання, неодружений, без утриманців, суспільно-корисною працею не займається, не навчається, безробітний, сталого джерела доходу для існування не має. Отже, підозрюваний, фактично, не має міцних соціальних зв`язків.

Як встановлено довідками лікаря-нарколога, лікаря-психіатра ОСОБА_8 не перебуває на обліках.

Характеризований підозрюваний по місцю свого проживання нейтрально як особа, на яку не надходило скарг по місцю проживання.

Слід зауважити, ОСОБА_8 судимий, виключно за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, серед яких тяжкі. Судимості не зняті й не погашені у встановленому законом порядку.

Крім того, як установлено матеріалами клопотання, ОСОБА_8 є підозрюваним і в іншому кримінальному провадженні №0000547 від 07.08.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувальний акт у межах якого направлений для судового розгляду.

Вказане може свідчити про вироблену стійку протиправну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 , небажання його соціалізації, дотримання законослухняної поведінки, загальноприйнятих правил поведінки у суспільстві, ігнорування охоронюваних та гарантованих законом прав, в тому числі права власності, права на законне володіння майном.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 , зважаючи на тяжкість інкримінованого обвинувачення та суворість можливого покарання, усвідомлюючи покарання, що може йому загрожувати, будучи особою без міцних соціальних зв`язків, об`єктивно може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності (в тому числі на тимчасово окупованих та непідконтрольних територіях держави).

Враховуючи інкримінування вчинення ОСОБА_8 умисного злочину, із корисливою метою, безробіття підозрюваного та відсутність сталого джерела доходу у підозрюваного, багаторазові судимості у минулому за вчинення аналогічних злочинів, наявність щодо нього нового кримінального провадження за тими статтями закону України про кримінальну відповідальність, можливо стверджувати про реальний ризик вчинення підозрюваним іншого, аналогічного, кримінального правопорушення.

Також, можливо допускати, що підозрюваний зможе чинити спроби незаконно впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані безпосередньо судом.

З огляду на наведені вище обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, застосувавши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування.

Обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, апобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Застосваний стосовно підозрюваного ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за наведених обставин, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; тримання підозрюваного під вартою у конкретному випадку виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Доводи апеляційної скарги з приводу неврахування слідчим суддею вимог ст. ст. 177-178 КПК України, спростовуються зазначеним вище.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про законність постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного районного суду Кіровоградської області від 25.07.2025 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 25.07.2025 до 23.09.2025 року, із визначенням застави у розмір 151 400 гривень, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4