УХВАЛА

Іменем України

справа № 546/875/17

провадження № 1-кп/542/30/25

28 квітня 2025 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2017 за № 0000182 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 КК України, частиною 3 статті 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 березня. 2017 року близько 16.30 год ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_1 , де скориставшись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого, діяння передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, через незачинені на замок вхідні двері будинку, проник до середини, де з коридору викрав бувший у використанні велосипед марки «Україна», вартістю 1147,00 грн, чим завдав збитків ОСОБА_6 на вище вказану суму.

Викраденим велосипедом ОСОБА_4 розпорядився у повному обсязі на власний розсуд та збув його ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднанні із проникненням у житло ОСОБА_4 вчянив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК Україна.

Окрім цього встановлено, що 10 квітня 2017 року, близько 13:00 год ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_8 , що за адресою АДРЕСА_2 , де скориставшись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисливих, мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого, діяння передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, через незачинені на замок вхідні двері будинку, проник до середини, де із залої кімнати викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «S-TELL S3-05», чорного кольору, вартістю 297, 00грн, з сім карткою оператора «МТС», вартістю 25,00 грн, чим завдав збитків ОСОБА_8 на загальну суму 322, 00 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній із проникненням у житло ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Окрім цього встановлено, що 11 квітня 2017 року, близько 04:00 год ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна вступив у злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого манна з ОСОБА_9 , з яким прийшли до господарства ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що їх ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, групою осіб, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, проникли на територію господарства, де через незачинені на замок вхідні ворота гаража, проникли до середини, звідки викрали:

-Бувший у використанні велосипед марки «АИСТ», вартістю 757,00 грн;

-Бувший у використанні спортивний велосипед марки FORMULA OUTLANDER 24», вартістю 2228,00 грн, чим завдали збитків ОСОБА_11 на загальну суму 2985,00 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній із проникненням приміщення, вчиненій за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 ККУкраїни.

Окрім цього, встановлено, що 12 квітня 2017 року, близько 13:00 год, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де скориставшись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого, діяння передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, через незачинені на замок вхідні двері підсобного приміщення, проник до середини, звідки викрав бувший у використанні велосипед марки «Україна», вартістю 1045,00 грн, чим завдав збитків ОСОБА_12 на вище вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній із проникненням у приміщення ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Окрім цього встановлено, що 08 травня 2017 року, близько 17:30 год, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_5 , де скориставшись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого, діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, викрав з території двору вище вказаного господарства бувший у використанні велосипед марки «Салют», вартістю 821,00 грн, чим завдав збитків ОСОБА_13 на вище вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Окрім цього встановлено, що 08 травня 2017 року, близько 19:00 год, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до господарства ОСОБА_14 що за адресою: АДРЕСА_6 , де скориставшись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, через незачинені двері будинку проник до середини, звідки викрав:

- бувшу у використанні сумку чоловічого типу, марки «Trandscout», вартістю 102,00 грн, у якій знаходилась книга «Священное писание», яка матеріальної цінності не становить, кулькова ручка вартістю 2,00 грн, зошит на 60 арк., вартістю 5,00 грн, гумка вартістю 3,00 грн та коректор вартістю 5,00 грн;

- бувшу у використанні жіночу сумку, клітчату, тканинного типу, сіро-білого кольору, вартістю 132,00 грн;

- бувший у використанні мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S4», ІМЕII : НОМЕР_1 , вартістю 2800,00 грн з карткою оператора «МТС» вартістю 25,00 грн та карткою пам`яті 4 Gb microSD» вартістю 100,00 грн, чим завдав збитків ОСОБА_15 на загальну суму 3 174,00 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній із проникненням у житло ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

До суду від прокурора надійшло клопотання про призначення додаткової амбулаторної судово - психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Карлівського району Полтавської області. В обгрунтування клопотання вказав, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 перебував на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом F 70. Відповідно до акта судово-психіатричного експерта № 210 від 17.05.2017 ОСОБА_4 на час проведення експертизи будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, іншим хворобливим станом психіки не страждав, а виявляв ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості. Ступінь вродженого недоумства у ОСОБА_4 був таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих йому кримінальних правопорушень та не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на час проведення експертизи. Згідно з вказаним висновком ОСОБА_4 , під дію ст. 19 ч. 2, ч. 3 та ст. 20 КК України не підпадає, може постати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Разом з цим, прокурор зазначив, що до ОСОБА_4 у подальшому було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні та надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Прокурор вказав, що з метою вирішення питань які мають істотне значення для кримінального провадження необхідно призначити додаткову амбулаторну судово - психіатричної експертизу обвинуваченого ОСОБА_4 , проведення якої просив доручити експертам Полтавської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

У судовому засіданні прокурор підримав клопотання, просив його задовольнити, пояснення надав аналогічні викладеним у ньому.

Обвинувачений та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

У відповідності до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною 1 статті 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Відповідно ч. 1 ст. 18 КК України, суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до КК України може наставати кримінальна відповідальність.

Обов`язковою ознакою суб`єкта кримінального правопорушення є його осудність. Тільки осудна особа здатна правильно оцінювати фактичні обставини вчинюваного діяння, усвідомлювати його суспільно небезпечний характер, керувати своїми діями (бездіяльністю). Та лише осудна особа підлягає кримінальній відповідальності й покаранню.

За змістом положень ч. 1 ст. 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Осудність характеризується двома критеріями - медичним (біологічним) і юридичним (психологічним). Медичний критерій визначає здоровий стан психіки особи, відсутність певних психічних захворювань, недоліків розумового розвитку. Юридичний критерій полягає у здатності особи усвідомлювати характер своїх суспільно небезпечних дій (бездіяльності) та керувати ними.

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру (ч. 2 ст. 19 КК України).

Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню (ч. 3 ст. 19 КК України).

Натомість, відповідно до ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Встановлено, що стороною обвинувачення інкримінується вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень протягом березня-травня 2017 року.

Водночас, встановлено також, що ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2019 року (справа № 531/1566/17) до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом. В ухвалі, зокрема вказано про те, що у відношенні ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні була проведена судово-психіатрична експертиза, що підтверджується актом № 583 від 20.12.2017, згідно якого ОСОБА_4 будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості. Ступінь вродженого недоумства у ОСОБА_4 є таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних діянь і не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Згідно акту №583 від 20.12.2017 ОСОБА_4 під дію ст. 19 ч. 2, ч. 3 та ст. 20 КК України не підпадає, може постати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 137 від 02.08.2018 року встановлено, що ОСОБА_4 в період інкримінованих йому діянь страждав і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання в формі шизофренії параноїчної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період інкримінованих йому діянь. За своїм психічним станом в даний час іспитований також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. З висновку судово-психіатричного експерта № 137 від 02.08.2018 вбачається, що при проведенні експертизи враховувався, в тому числі, висновок амбулаторної судово-психіатричної експертної комісії Полтавської обласної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева від 20.12.2017. Допитаний в судовому засіданні експерт, завідувач відділення судово-психічних експертиз КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, який є членом експертної комісії, що надала висновок судово-психіатричного експерта № 137 від 02.08.2017, дав показання, що комісією були враховані усі дані, які були надані на дослідження, матеріали кримінального провадження, медичну документацію, в тому числі і висновок № 583 від 20.12.2017 згідно якого, ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні був визнаний осудним. Також експерт повідомив, що під час проведення експертизи досліджувалась наявність чи відсутність симуляції психічного розладу особи, її симулятивної поведінки і у ОСОБА_4 цього виявлено не було. Крім того, експерт зазначив, що вийшов за межі питань, які були поставлені судом, скориставшись правом експертної ініціативи, оскільки побачив обставини, про які не запитували в ухвалі суду, однак на його думку мають суттєве та істотне значення, про які було зазначено у висновку. З огляду на висновок судово-психіатричного експерта № 137 від 02.08.2018 року, яким встановлено, що ОСОБА_4 в період інкримінованих йому діянь, зокрема, травень 2017 року страждав і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання в формі шизофренії параноїчної, яке позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період інкримінованих йому діянь та в даний час, у зв`язку з чим останній потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, судом було застосовано до ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру.

В подальшому, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2021 (справа № 531/1566/17) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. В ухвалі, зокрема вказано про те, що відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №162 від 29.09.2021 ОСОБА_4 страждає пфропфшизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, безперервний перебіг з помірно вираженим дефектом змішаного (параноїчний, психопатоподібний) типу, за своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом.

В подальшому, ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 22 травня 2024 року (справа № 531/1566/17) заяву лікаря-психіатра КНП «Карлівська лікарня ім. Л. В. Радевича» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку було задоволено. Продовждено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психітричної допомоги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в примусовому порядку. В ухвалі, зокрема, вказано, що відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів № 15 від 15.11.2022 ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням пфропфшизофренія, параноїдна форма. В психічному статусі домінують симптоми олігофренічного симптомокомплекту з порушенням поведінки. Хворий ОСОБА_4 за період спостереження на протязі 6 місяців на огляд до лікаря психіатра з`являвся не регулярно, ліки приймає періодично.

Судом встановлено, що в обгрунтування свого клопотання прокурор вказав на те, що під час досудового розслідування судово-психіатрична експертиза відносно ОСОБА_4 проводилась та згідно з актом судово-психіатричного експерта № 210 від 17.05.2017 ОСОБА_4 на час проведення експертизи виявляв ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, який не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих йому кримінальних правопорушень та не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на час проведення експертизи. Згідно з вказаним висновком ОСОБА_4 , під дію ст. 19 ч. 2, ч. 3 та ст. 20 КК України не підпадає, може постати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Разом з тим, висновки експертів, зроблені експертами у інших справах, що, зокрема, частково охоплюються періодом, що відноситься до інкримінованих обвинуваченому діянь у цьому кримінальному провадженні є протилежними щодо осудності обвинуваченого.

Водночас, встановлення психічного стану ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень та на даний час, встановлення його осудності чи неосудності має суттєве значення для повного та всебічного розгляду справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Оскільки для встановлення психічного стану обвинуваченого необхідні спеціальні знання в галузі психіатрії, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити, призначивши у цій справі додаткову амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 242, 332, 369, 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про призначення додаткової амбулаторної судово - психіатричної експертизи задовольнити.

Призначити у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2017 за № 0000182 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 КК України, частиною 3 статті 185 КК України, додаткову амбулаторну судово - психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

1.Чи страждав ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому кримінальних правопорушень будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або перебував у іншому хворобливому стані психіки, якщо так, то яким саме?

2.Чи міг ОСОБА_4 у вказаний період часу усвідомлювати свої дії або керувати ними?

3.Чи міг ОСОБА_4 у вказаний період часу повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними?

4.Чи страждає ОСОБА_4 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або перебуває у іншому хворобливому стані психіки, якщо так, то яким саме?

5. Чи може ОСОБА_4 на даний час усвідомлювати свої дії або керувати ними?

6.Чи може ОСОБА_4 на даний час повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними?

7.Чи потребує ОСОБА_4 на даний час застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

Проведення експертизи доручити експертам Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» (36013, місто Полтава, вулиця Медична, 1).

В розпорядження експертам надати матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 .

Витребувати з КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича», у якому ОСОБА_4 надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, медичну документацію відносно останнього для її надання експертам Полтавської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта та за ст. 385 КК України за відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 15 год 30 хв 28 квітня 2025 року.