Справа № 456/531/25
Провадження № 1-кп/456/272/2025
УХВАЛА

про відмову в скасуванні арешту на майно

04 липня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

заявника (власника майна) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий при розгляді кримінального провадження №0000600 від 10.07.2024 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту на майно,

встановив:

14.05.2025 ОСОБА_6 на адресу суду подано клопотання про скасування арешту на майно мобільний телефон марки «Iphone», Imei: НОМЕР_1 з сім карткою, який на праві власності належить ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000600 від 10.07.2024.

В обґрунтування клопотання, заявник покликається на те, що відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва, задоволено клопотання слідчого Головного управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на мобільний телефон марки «Iphone», Imei: НОМЕР_1 (пароль 2126) з Sim картою, який на праві власності належить ОСОБА_6 . Винесення цієї ухвали призводить до порушення його прав та законних інтересів користування та володіння належним йому майном. Зазначає, що всі необхідні слідчі дії по огляду мобільного телефону проведені, телефон необхідний для особистих потреб та роботи. Керуючись ст.. 174 КПК України, просить скасувати арешт.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_6 клопотання підтримав, просить його задоволити.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Прокурор ОСОБА_3 просить в задоволенні клопотання відмовити, зважаючи на те, що вказаний мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000600.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження та оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_6 про скасування арешту на майно не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, згідно положень якого підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями ч.ч. 3-4 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З наданої заявником копії ухвали Печерського районного суду міста Києва від 08.08.2024 у справі №757/35210/24-к вбачається, що слідчому було надано дозвіл на проведений 27.07.2024 невідкладний обшук по місцю проходження служби ОСОБА_4 у приміщенні Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, з метою відшукання і вилучення грошових коштів, речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, в тому числі мобільний телефон Iphone, Imei: НОМЕР_1 (пароль НОМЕР_2 ) з Sim картою, що належить ОСОБА_6 1 шт.

З наданої прокурором копії постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 27.07.2024 вбачається, що мобільний телефон Iphone, Imei: НОМЕР_1 (пароль 2126) з Sim картою, що належить ОСОБА_6 1 шт. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000600 від 10.07.2024.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів вирішується, зокрема, судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки зазначеною заявником ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 08.08.2024 у справі №757/35210/24-к не накладався арешт на мобільний телефон Iphone, Imei: НОМЕР_1 (пароль 2126) з Sim картою, що належить ОСОБА_6 та враховуючи доводи прокурора про те, що мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 169, 170, 174, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту на майно мобільний телефон марки «Iphone», Imei: НОМЕР_1 з сім карткою, який на праві власності належить ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000600 від 10.07.2024 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали оголошено 09 липня 2025 року о 09.30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1