ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження (in absentia) кримінальне провадження №0000825 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Єнакієве Донецької області, громадянки України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 , будучи громадянкою України, достовірно усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалася 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення її території, достеменно знаючи та розуміючи факт захоплення та подальшого незаконного утримання окупаційною адміністрацією РФ та збройними силами РФ території м.Херсон та Херсонської області, 16 червня 2022 року, знаходячись на тимчасово окупованій території в м.Херсон Херсонської області, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно зайняла посаду - «инспектор отдела административной практики и профилактической работы управления ГИБДД» у незаконно створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області правоохоронному органі «государственная инспекция безопасности дорожного движения главного управления министерства внутренних дел херсонской области».

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

II. Застосовані правові процедури у кримінальному провадженні. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Вказане кримінальне провадження здійснювалось за відсутності ОСОБА_7 (in absentia), у зв`язку з її ухиленням від органу досудового розслідування та суду.

Обвинувачена в судові засідання не з`явилася, у зв`язку з чим, на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 28.02.2025 року, відносно ОСОБА_7 здійснювалось спеціальне судове провадження.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 15.09.2024 року, здійснювалось у спеціальному порядку.

Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_7 та повідомлення про підозру публікувалися в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Під час судового провадження повідомлення, виклики, а також процесуальні документи публікувалися в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

Вказані факти, які підтверджені наявними в матеріалах кримінального провадження документами, дають підстави для висновку, що обвинувачена мала усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку вона розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати захисника самостійно; в) захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленою про це право і мати призначеного захисника безплатно за рахунок держави.

Суд вважає, що дії обвинуваченої вказують, що вона відмовилася від свого права приймати участь у судовому розгляді. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд розцінює як реалізацію невід`ємного права на свободу від самовикриття, що є ключовою гарантією презумпції невинуватості.

Суд констатує, що як стороною обвинувачення в ході здійснення спеціального досудового розслідування, так і судом під час здійснення спеціального судового провадження (in absentia), були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя.

Так, участь захисника у даному кримінальному провадженні, залученого для здійснення захисту за призначенням, була забезпечена із самого початку кримінального переслідування обвинуваченої та здійснювалася до ухвалення вироку у справі. Захисник брав участь у кожній слідчій (розшуковій) дії, яка передбачала його обов`язкову участь, отримував усі процесуальні документи, що підлягали врученню обвинуваченій, брав участь у кожному судовому засіданні. Жодних зауважень, клопотань чи заперечень з цього приводу від захисника протягом здійснення кримінального провадження не надходило.

Таким чином, судом установлено, що в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення вжито всіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваної на захист, з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування. При здійсненні судового провадження судом також здійснені всі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ її до правосуддя, з урахуванням установлених законом особливостей такого провадження.

ІІІ Позиції сторін

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, просив призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на строк 15 років, з конфіскацією всього належного їй майна та позбавити її спеціального звання «лейтенант поліції».

Захисник просив суд ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_7 в інкримінованому їй злочині, оскільки беззаперечних доказів, що обвинувачена займала посаду в незаконному правоохоронному органі стороною обвинувачення не надано, показання свідків у справі ґрунтуються на показаннях з чужих слів, у зв`язку з чим, вважає їх недопустимими доказами. Зазначив, що дослідженні в судовому засіданні докази не можна вважати достовірними та достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_8 , відповідно до яких, під час окупації м.Херсон російські спецслужби змусили його працювати експертом по оцінці автомобілів. У зв`язку з цією діяльністю, в липні-серпні 2022 року він познайомився з обвинуваченою, яка працювала в «ГИБДД», інспектором з адміністративних питань. Вказаний орган розташовувався в будівлі по проспекту Сенявіна в м.Херсоні, де раніше була патрульна поліція. Під час їх особистого спілкування ОСОБА_7 висловлювалась на підтримку дій російської федерації, агітувала його отримувати російський паспорт та працювати на окупаційну владу;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , з яких вбачається, що він разом з обвинуваченою працював у патрульній поліції. На початку повномасштабного вторгнення збройних сил РФ на територію України особовий склад патрульної поліції отримав наказ на евакуацію до м.Миколаєва. ОСОБА_7 вказаний наказ не виконала, залишилась на окупованій території. Від колишнього начальника адміністративної практики патрульної поліції ОСОБА_10 , який перейшов на бік ворога, дізнався, що обвинувачена співпрацює з окупаційною владою, але яку посаду займає не знає;

-показаннями свідка ОСОБА_11 згідно до яких, до окупації м.Херсон вони з ОСОБА_7 працювали в патрульній поліції. В період окупації він обвинувачену не бачив. Зі слів колег знає, що вона працювала в поліції окупаційної влади;

-показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які дали аналогічні показання;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2023, 17.07.2023, за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , які за загальними рисами обличчя впізнали ОСОБА_7 , як особу, яка під час тимчасової окупації м.Херсон зайняла посаду так званому «ГИБДД ГУ МВД в Херсонской области»;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.02.2023, 10.02.2023 за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , які за загальними рисами обличчя впізнали ОСОБА_7 , як колишню працівницю управління патрульної поліції в Херсонській області, яка зайняла посаду в так званому «ГИБДД ГУ МВД в Херсонской области»;

-протоколом огляду від 20.06.2022, з якого вбачається, що предметом огляду є публікація розміщена 27.05.2022 на російському на інтернет сайті «Интерфакс» під назвою: «В Херсонкой области начали создавать полицию по российскому образцу», у якій зазначається про створення на тимчасово окупованій території Херсонської області поліції по зразку поліції РФ;

-протоколом огляду мережі Інтернет від 20.06.2022, згідно якого оглянута сторінка українського сайту новин «СТОПКОР» та публікація від 14.06.2022 під назвою: «У мережу злили список поліцейських зрадників Херсону», у якій зазначається про створення на тимчасово окупованій території м. Херсон поліції до якої увійшли 25 колишніх працівник правоохоронних органів України;

-протоколом огляду мережі Інтернет від 20.06.2022, згідно якого оглянута сторінка українського сайту «ПРОЧЕРК», яка містить публікацію від 20.05.2022 «Поліцію» в окупованій Херсонській області очолив колишній керівник Черкаського УМВС», у якій зазначається про створення та функціонування на тимчасово окупованій території в м. Херсон незаконного правоохоронного органу «поліція» та призначення його керівником ОСОБА_15 , який був колишнім очільником Черкаського УМВС;

-протоколом огляду мережі Інтернет від 20.06.2022, згідно якого оглянута сторінка російського сайту «RIA.RU», яка містить публікацію від 14.06.2022 під назвою: «Власти Херсонской области сообщили о создании управления МВД», у якій зазначається про створення поліції на тимчасово окупованій території Херсонської області по зразку РФ;

-протоколом обшуку від 25.11.2022, зі змісту якого вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук під час якого виявлено та вилучено: флеш носій, мобільний телефон марки Iphone 11, ноутбук чорного кольору «Samsung»;

-протоколом огляду від 05.04.2023, згідно якого оглянуто флеш носій, вилучений 25.11.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , на якому містяться відомості щодо діяльності за напрямком кадрового забезпечення незаконного правоохоронного органу створеного окупаційною владою РФ на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме «ГУМВД по Херсонской области» - накази по особовому складу (призначення, звільнення, список особового складу з паспортним даними, номерами телефонів, посад, ІПН, штатний розпис, біографічні довідки). Зокрема, у ході огляду файлу «Сотрудники ГУ МВД состоянием на 19.07.2022», «Сотрудники состоянием на 22.07.2022», «Данные сотрудником на 01.08», «Сотрудники на 10.08.2022 нов», «сотрудники на 23.08.», «сотрудники на 05.09» виявлено список осіб, незаконного правоохоронного органу створеного окупаційною владою РФ на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме «ГУМВД по Херсонской области», у якому наявне прізвище, ім`я, по-батькові, « ОСОБА_17 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її посада «инспектор отдела административной практики и профилактической роботы управления ГИБДД ГУ МВД». Також, під час огляду виявлено файл з назвою «Приказ 16.06.2022», а саме наказ незаконного створеного правоохоронного органу ГУ МВС Херсонської області від 16.06.2022 №10, де серед інших призначено з 16.06.2022 ОСОБА_7 на посаду «временно исполняющего обязанности инспектор отдела административной практики и профилактической роботы управления ГИБДД ГУ МВД Херсонской области». Згідно з вказаним наказом, призначення ОСОБА_7 на посаду було здійснено на підставі її власної заяви від 09.06.2022;

-протоколом огляду мережі Інтернет від 24.01.2023, згідно якого оглянуті сторінки російських сайтів: «За рулем», а саме публікація від 04.10.2022 під назвою: «Что просходит в Херсонской области отчет ГИБДД», «РИА НОВОСТИ», яка містить публікацію від 06.09.2022 під назвою: «В Херсонской области заработало третье подразделение ГИБДД», «EurAsia Daily» з публікацією від 30.08.2022 під назвою: «Взорван начальник дежурной части ГИБДД в Херсонской области со своей семьей», «Аргументы и Факты» з публікацією від 17.08.2022 під назвою «В Херсонской области заработало выездное подразделение ГИБДД» та телеграм-канал «ГУ МВД Херсонской области», які містять публікації про створення та функціонування незаконного створеного правоохоронного органу на тимчасово окупованій території Херсонської області;

-матеріалами службового розслідування управління патрульної поліції в Херсонській області, згідно яких лейтенант поліції ОСОБА_7 залишилася на тимчасово окупованій території, наказ про евакуацію не виконала;

-протоколом огляду від 17.11.2022 згідно якого, під час огляду адміністративної будівлі Херсонського районного управління поліції, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 10, виявлено та вилучено документи, що підтверджують створення, функціонування незаконного правоохоронного органу, створеного окупаційною владою РФ на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме «ГУ МВД Херсонской области», а також окремих їх підрозділів, у тому числі «отдела ГИБДД г. Херсон УГИБДД ГУ МВД Херсонской области», зокрема, відомість ознайомлення особового складу так званого «ГИБДД г Херсона УГИБДД ГУ МВД Херсонской области» з правилами поводження з табельною зброєю, яка навпроти друкованого напису «старший инспектор ОСОБА_17 » містить виконаний кульковою ручкою підпис;

-висновком судово-почеркознавчої експертизи №СЕ-19/111-23/14941-ПЧ від 04.05.2023, згідно якого підпис у графі «ФИО» в документі «Ведомость ознакомления личного состава отдельной роти ДПС отдела ГИБДД г. Херсон УГИБДД ГУ МВД Херсонской области «С правилами обращения с табельным оружием и боеприпасами, а также тактико-техническими характеристиками пистолета Макарова» виконаний ОСОБА_7 ;

-копією паспорт серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого обвинувачена є громадянкою України;

V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

Аналізуючи вказані надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку, що вони є належні та допустимі, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, та отримані в порядку встановленому КПК України.

Суд приймає та кладе в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_7 показання свідка ОСОБА_8 , протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також протоколи огляду від 05.04.2023, 17.11.2022 та висновок експертизи, згідно до яких, під час огляду флеш носія, вилученого 25.11.2022 при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено відомості щодо діяльності незаконного правоохоронного органу створеного окупаційною владою РФ на тимчасово окупованій території Херсонської області, зокрема, і наказ про призначення ОСОБА_7 на посаду так званого «временно исполняющего обязанности инспектора отдела административной практики и профилактической роботы управления ГИБДД ГУ МВД Херсонской области», документи вказаного незаконного правоохоронного органу, які містять власноручний підпис обвинуваченої. Вказані докази прямо підтверджують зайняття обвинуваченою, яка є громадянкою України, посади в незаконному правоохоронному органі.

Інші викладені письмові докази, зокрема, проколи огляду інтернет сторінок, протокол обшуку, прямо та непрямо підтверджують факт створення окупаційною владою РФ незаконного правоохоронного органу та діяльності такого органу на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Суд визнає допустимими доказами показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , про відомий їм факт, що під час окупації м.Херсона, ОСОБА_7 зайняла посаду у створеній окупаційною владою поліції, про який вони дізналися від інших осіб, оскільки показання свідків в цій частині узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_8 , який безпосередньо підтвердив факт вчинення обвинуваченою протиправних дій, які їй інкримінуються, а також письмовими доказами.

Зі змісту частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 вбачається, що до правоохоронних органів відносяться, зокрема, органи Національної поліції.

Оскільки незаконний орган, мовою оригіналу - «государственная инспекция безопасности дорожного движения главного управления министерства внутренних дел херсонской области», посаду в якому зайняла обвинувачена, виконував функції притаманні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, суд констатує, що вказаний незаконний орган необхідно вважати правоохоронним.

Під час судового слідства не встановлено обставин, на підтвердження того, що дії обвинуваченої вчинено під фізичним чи психологічним примусом.Навпаки, зміст показань свідківОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в частині відмови обвинуваченої виконати наказ про евакуацію, її ставлення до окупаційної влади, досліджені судом публікацій з Інтернет ресурсів, а також,даних протоколу огляду, який містить відомості про підстави призначення ОСОБА_7 на посаду в так званому «ГИБДД», а саме її заява, дають підстави стверджувати, що ОСОБА_7 мала вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними, тобто вчинила їх добровільно.

Отже, сукупність досліджених судом доказів, які є достовірними, у своєму взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, і, вона винна у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Разом з цим, на підтвердження винуватості ОСОБА_7 в судовому засіданні допитано свідка обвинувачення ОСОБА_18 , з показань якого вбачається, що до окупації м.Херсон він разом з ОСОБА_7 працювали в патрульній поліції. В період окупації він обвинувачену не бачив, чим вона займалася в окупованому м.Херсоні йому не відомо.

Згідно з положеннями статті 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Згідно з вимогами цієї статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Суд визнає показання свідка ОСОБА_18 неналежним доказом, оскільки ці показання не містять інформацію, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд також відхиляє як доказ протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_18 , відповідно до якого він впізнав ОСОБА_7 , як колишню працівницю управління патрульної поліції в Херсонській області, яка зайняла посаду в так званому «ГИБДД ГУ МВД в Херсонской области». З огляду на зміст показань вказаного свідка, даних в судовому засіданні, суд не може визнати достовірними викладені у протоколі обставини.

VI. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

VІІ. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу винної, яка на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою злочину, що загрожує незалежності, суверенітету, територіальній цілісності та безпеці держави України, даних про особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливо лише в умовах її ізоляції від суспільства. Обвинуваченій має бути призначене обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Також, враховуючи, що обвинувачена вчинила особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, суд вважає необхідним застосувати додаткове покарання у виді конфіскації всього належного обвинуваченій майна та у відповідності до ст.54 КК України, позбавити ОСОБА_7 , яка має спеціальне звання «лейтенант поліції», цього спеціального звання, як такого, що несумісне з її протиправною діяльністю.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

VIІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2023 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який до затримання обвинуваченої та приведення вироку до виконання суд вважає доцільним залишити без змін.

Відповідно до положень ст.124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 3824 гривні, які складаються з витрат на залучення експерта (судово-почеркознавча експертиза №СЕ-19/111-23/14941-ПЧ від 04.05.2023), підлягають стягненню з обвинуваченої.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2023 року на майно ОСОБА_7 а саме, квартиру АДРЕСА_3 , накладено арешт.

Враховуючи, що до обвинуваченої застосовується додаткове покарання у виді конфіскації майна, підстав для скасування арешту майна немає.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правозахисних і правоохоронних органах на строк 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією всього належного їй майна.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_7 спеціального звання «лейтенант поліції».

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, до затримання обвинуваченої та приведення вироку до виконання.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права рахувати з моменту відбуття ОСОБА_7 основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні.

Арешт накладений на майноОСОБА_7 залишити до виконання вироку в частині конфіскації майна обвинуваченої.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченої.

Суддя ОСОБА_1