Справа № 204/3992/23
Провадження № 1-кс/201/1917/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні відвід захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження № 204/3992/23 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, -

в судовому засіданні приймали участь:

захисник ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

У межах розгляду кримінального провадження № 204/3992/23, зокрема, за обвинуваченням ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_3 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_4 .

Підставою для відводу захисник зазначає, що головуючою при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, головуюча вдалася до виокремлення особистості одного із захисників у справі , а саме - адвоката ОСОБА_6 зокрема, «Надані захисником ОСОБА_6 гарантійний лист щодо працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_5 в АО «КД та Партнери», яке очолює ОСОБА_6 , нотаріально завірена згода дружини останнього на тимчасове користування її житловим приміщенням, надана ОСОБА_5 , твердження пана ОСОБА_6 про його віру у невинуватість його підзахисного, у зв`язку із чим, останній у такий спосіб задіяв особисті та сімейні ресурси, заслуговують на увагу, втім, не нівелюють встановлені судом ризики та не можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу або ж визначення розміру застави».

Виокремлює захисника ОСОБА_6 серед інших захисників у справі, надаючи йому привілейованого значення, фактично свідчить про «особливе» ставлення головуючого як до самого захисника ОСОБА_6 так і до інших захисників у справі, що створює у стороннього спостерігача ( підзахисного ) уявлення про наявність поза процесуального спілкування між захисником та головуючим, та їх заздалегідь сплановані дії під час судового розгляду справи.

Окрім того зазначив, що нерівнозначне ставлення до сторони захисту підтверджується і тими обставинами, що в обгрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу суддя ОСОБА_4 у своїй ухвалі послалася на наступне «Тим більше, суд констатує, що незалежно від наявності поважної причини судові засідання постійно відкладаються через неявку сторони захисту, в тому числі, майже всі засідання заплановані на лютий місяць, судове засідання 12 березня 2025 року відкладено за клопотанням залученого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_7 , який наполягав на наданні йому 45 робочих днів для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що фактично складає більше двох місяців, яке судом задоволено частково та надано три тижні, однак ці обставини знов унеможливили продовження дослідження доказів у справі.» Зазначенні формулюванні викликають у підзахисного негативне ставлення до дій захисника ОСОБА_7 у справі, зокрема щодо заявленого ним клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Вважав, що обгрунтування ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посиланням на дії / заходи сторони захисту (зокремо адвоката ОСОБА_7 ) під час виконання своїх обов`язків, є нічим іншим як особисте упереджене ставлення до сторони захисту та направлене на створення конфліктної ситуації між підзахисним та одним із захисників.

Заявник, ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід головуючому наполягаючи на її задоволенні.

Захисник ОСОБА_6 просив заяву про відвід задовольнити, оскільки головуюча виокремлює захисника, що свідчить про особливе ставлення та може перешкоджати об`єктивному розгляду справи.

Захисник ОСОБА_7 підтримав заяву про відвід головуючому та наполягав на її задоволенні, оскільки її поведінка викликає сумніви у її упередженості.

Прокурор в судове засідання не з`явився про день та час розгляду заяви про відвід повідомлявся належним чином, заяв клопотань суду не надав.

Обвинувачених ОСОБА_5 в судове засідання доставлений не був.

Особа, якій було заявлено відвід, не з`явилась у судове засідання, про дату, місце та час розгляду відводу була повідомлена належним чином, що не перешкоджає розгляду даної заяви за її відсутності.

Вислухавши захисників, дослідивши доводи заявника, також ознайомившись з матеріалами провадження в частині заявленого головуючому судді ОСОБА_4 відводу, суд доходить до таких висновків.

Незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні та один із основоположних принципів організації та діяльності міжнародних судових органів. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 75 КПК України передбачено підстави відводу судді в кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті - відвід за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відвід обов`язково повинен бути вмотивованим та обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950p., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Що стосується доводів про упередженість судді, то суд вважає не доведеним факт упередженості судді з огляду на наступне.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Неупередженість судді презюмується і для того, що відвести суддю недостатньо висловити особисту думку про упередженість судді, які підкріплена лише власним аналізом подій які відбуваються та поведінки судді.

З загальним правилом неупередженість судді має оцінюватись за суб`єктивним та об`єктивним критерієм, які виведені у практиці ЕСПЛ («Фей проти Австрії») і які застосовуються у національній судовій практиці.

Так, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

За об`єктивним критерієм визначається чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Аналізуючи вищезазначені обставини, що виключають участь головуючого судді ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, а також зіставляючи їх з доводами захисників, через які останні вважають, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді кримінального провадження № 204/3992/23, суд приходить до висновку, що заявлені підстави не містять в собі будь-яких відомостей, щодо можливої упередженості судді під час розгляду кримінального провадження, не ставлять під сумнів об`єктивність суду, а також не вказують на будь-які інші підстави передбачені законом для відводу судді, а отже, твердження сторони захисту про упередженість судді ОСОБА_4 , зводяться до незгоди із процесуальними діями і рішеннями головуючого судді ОСОБА_4 , правильність яких може бути перевірена лише в процесуальному порядку в ході їх оскарження до судів вищих інстанцій, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід судді при розгляді зазначеного кримінального провадження.

Суд також звертає увагу на те, що виходячи із правових норм, закріплених в ст.ст.75, 76 КПК України, ст. ст. 14, 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. ст.126, 129 Конституцій України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання тощо можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді (колегії суддів) у справі. Заперечення на постановлені під час судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1