УХВАЛА

08 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 293/1108/17

провадження № 51-4436ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Житомирського апеляційного суду від 18 червня 2025 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів цієї статті.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі мають міститися вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Насамперед Верховний Суд зауважує, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Засуджений за результатами розгляду касаційної скарги просить скасувати вирок Житомирського апеляційного суду від 18 червня 2025 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Проте, сформульовані скаржником вимоги в касаційній скарзі не співвідносяться з положеннями ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду з огляду на таке.

По-перше, скасування лише вироку апеляційного суду є підставою для призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. По-друге, призначення нового розгляду у суді першої інстанції можливе у разі скасування рішень місцевого та апеляційного судів.

Крім того, Суд звертає увагу скаржника, що відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, судове рішення, що оскаржується (п. 3); обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення (п. 4).

Засуджений на виконання приписів п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК вказав про оскарження вироку Житомирського апеляційного суду від 18 червня 2025 року. Крім того, обґрунтування касаційної скарги стосуються також лише рішення цього суду.

Водночас, як зазначив Суд вище, засуджений порушує питання про призначення нового розгляду у суді першої інстанції, що можливо у разі скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції.

Зазначене свідчить про допущені у скарзі суперечності, які створюють сумніви щодо того, які(-е) судові(-е) рішення оскаржуються(-ється) в касаційному порядку.

Наведені вище обставини перешкоджають Верховному Суду встановити дійсну позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

З огляду на те, що касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3