Кримінальне провадження №629/4159/25
Номер провадження 1-кп/629/271/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , провівши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Лозова, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, без місця реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.10.2024 Лозівським міськрайонним судом в Харківській області за ст. 126-1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , проживає спільно з матір`ю ОСОБА_5 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, постановами Лозівського міськрайоного суду Харківської області 02.12.2024 ОСОБА_4 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173 КУПАП та 13.03.2025 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП - домашнє насильство.

У зв`язку з чим він перебуває з 21.03.2024 на обліку Лозівського РВП ГУНП Харківської області як особа, що вчиняє домашнє насильство.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 , 21.03.2025, близько 09.00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, прийшовши до будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, з метою вчинення систематичного психологічного домашнього насильства вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_5 , під час якої висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, вчинивши у такий спосіб над нею психологічне насильство.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на систематичне вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 , 31.03.2025, близько 14:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, прийшовши до будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистої неприязні, з метою вчинення систематичного психологічного домашнього насильства вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_5 , під час якої висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, вчинивши у такий спосіб над нею психологічне насильство.

Зазначені систематичні, протиправні дії ОСОБА_4 призвели до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 , з якою він перебуває у сімейних відносинах.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушень, викладені в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що його матері 78 років, коли він приходить до дому випивши в них з матір`ю виникають сварки, в ході якої він її ображає нецензурною лайкою, матір також кричить на нього.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням його особистості, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Таким чином дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що він є громадянином України, українець, з середньою освітою, неодружений, не працює, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу «синдрому залежності від алкоголю. Вперше з 1997 року», раніше судимий та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вчинив нетяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля відносно своєї матері, крім того 30.10.2024 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області був засуджений за домашнє насилля відносно своєї матері, враховуючи обставини, які обтяжують покарання, та відсутність обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку, про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе тільки в місцях обмеження волі, тобто в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75, 76 КК України, у суду відсутні.

Враховуючи, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення в іспитовий строк, до призначеного покарання на підставі ст.71 ч.1 КК України слід частково приєднати покарання за попереднім вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.10.2024 року, згідно якого ОСОБА_4 засуджений за ст. 126-1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.

Окрім цього, за правилами ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд застосовує до обвинуваченого обмежувальний захід, відповідно до якого покладає на останнього обов`язок пройти програму для кривдників (п.5).

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до зазначеного покарання за вироком суду частково приєднати не відбуте ним покарання за попереднім вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.10.2024 року, і остаточно визначити до відбуття обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді 2 (двох) років 2 місяців обмеження волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня прибуття і постановки засудженого ОСОБА_4 на облік у виправному центрі.

Покласти на ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Суддя ОСОБА_6