Провадження №: 1-кс/336/730/2025
УХВАЛА

Іменем України

07 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0001311 від 05.09.2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єреван, громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчих перебуває кримінальне провадження № 0001311 від 05.09.2025 року за ст. 185 ч. 4 КК України, за яким ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 05.09.2025 року о 00.15 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, маючи корисливий умисел, підійшли до поштомату ТОВ «Нова пошта» № 35871, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Полякова, 15, де ОСОБА_7 разом з невстановленою особою за допомогою лому та кувалди зламали корпус поштової комірки, проникнувши тим самим у сховище, після чого ОСОБА_5 таємно викрав з комірки кросівки Premiata 44 розміру вартістю 12683,33 гривні.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ст. 185 ч. 4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, що підтверджується протоколом огляду місця події, показаннями свідків, а саме працівників поліції, які були очевидцями викрадення майна та затримали осіб після вчинення викрадення, протоколом огляду предмету (кросівок), висновком експерта щодо вартості майна, протоколом впізнання особи. Щодо ризиків прокурор посилався, що ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, наразі має статус обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 189 ч. 2 КК України (справа перебуває на стадії судового розгляду), що вказує на ризик переховування від слідства, наразі не встановлено особу третього співвиконавця, що у свою чергу створює можливість впливати на свідків, приховувати або спотворювати докази.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи, що будь-якими доказами не доведено обґрунтованості підозри, адже немає жодного незацікавленого очевидця скоєння підозрюваним злочину, а всі свідки є працівниками поліції. Також захисник наголошував на можливості обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту або відмови в обранні будь-якого запобіжного заходу. Захисник вказував на абстрактність та недоведеність ризику скоєнні інших злочинів, вказуючи, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, захисник зазначав, що стороною обвинувачення безпідставно не запропоновано визначення застави, адже немає передбачених законом підстав для не застосування такої альтернативи.

При дослідженні доданих до клопотання матеріалів слідчим суддею досліджені протокол огляду місця події, протоколи допиту свідків, протокол затримання особи, з яких вбачається, що працівниками поліції було виявлено зламану комірку в поштоматі, а в безпосередній близькості до нього під час дії комендантської години затримано ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , при цьому з показань свідка ОСОБА_8 слідує, що він бачив яким чином троє осіб ламали комірку поштомату, на ОСОБА_7 свідок ОСОБА_8 вказав як на особу, яка вставляла металевий лом в комірку поштомату, а ОСОБА_5 з комірки діставав пакет. Свідок ОСОБА_9 вказував, що ОСОБА_5 перед затриманням його працівниками поліції викинув пакет з кросівками.

Сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, на переконання слідчого судді, доведено можливу причетність ОСОБА_5 до скоєння вказаного злочину та обґрунтованість підозри.

05.09.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

При оцінці наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 ч. 1 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В даному випадку слідчому судді були представлені докази, які свідчать про обґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри, а саме протоколи допиту свідків, які вказали саме на ОСОБА_5 як на особу, причетну до скоєнні крадіжки, протокол затримання особи, протокол огляду місця події та протоколу огляду предмету, а саме предмету крадіжки.

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, не надав жодних доказів на підтвердження наявності у нього стійких соціальних зв?язків або житла, де б він мав змогу постійно проживати, не надав документів на підтвердження наявності законного джерела доходів, у зв?язку з чим безумовно наявний ризик переховування від слідства та суду.

При цьому ОСОБА_5 наразі має статус обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні, в якому триває судове слідство.

Крім того, слідчий суддя враховує і те, що, за версією слідства, у скоєнні крадіжки брала участь ще одна особа, яка наразі слідством не встановлена, що у свою чергу не виключає можливості підозрюваного перешкоджати встановленню органом досудового слідства цієї особи.

Також слідством наразі не встановлені всі можливі очевидці скоєння злочину, що у свою чергу не виключає можливості здійснення впливу на таких осіб.

Такі ризики у своїй сукупності є достатньо вагомими для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Інші альтернативні запобіжні заходи, на думку суду, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На переконання слідчого судді, усе вищевикладене у своїй сукупності є достатньою підставою вважати, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах первісного строку досудового розслідування.

Підстав, передбачених ст. 183 ч. 4 КПК України, слідчим суддею не встановлено, а прокурором не наведено, тож слідчим суддею визначається розмір застави.

Розмір застави слідчим суддею визначається, виходячи з міркувань реалістичності її внесення та необхідності забезпечення належної процесуальної поведінки, враховуючи відомості про особистість підозрюваного та розмір заподіяної шкоди.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № № 0001311 від 05.09.2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єреван підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 00 години 24 хвилини 04 листопаду 2025 року.

Ухвала суду діє до 00.24 години 04 листопаду 2025 року.

Визначити розмір застави у 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі у 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

У разі внесення суми застави підозрюваним або іншою особою та надання документу, що це підтверджує, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покладаються обов?язки:

прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи в залежності від стадії кримінального провадження;

Попередити заставодавця, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1