В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000025 від 13.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Шестерня Високопільського району Херсонської області, громадянин України, освіта середня технічна, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Встановлено, що на початку червня 2020 року, точний час під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , вирішив придбати завідомо підроблений документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста категорій «А-1», «А-2». З цією метою ОСОБА_3 , прибув у м. Дніпро, точного місця встановити не надалося можливим, де у невстановлених осіб в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, придбав підроблене посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами, які відносяться до категорій: «А-1», «А-2» на своє ім`я. Згідно з інформацією, що відображена у вказаному посвідченні тракториста-машиніста на право керування транспортними засобами, які відносяться до категорій: ««А-1», «А-2», посвідчення видано 26.06.2020 року установою ГУ Держпродспоживслужбою в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_3 та містить його фотозображення.

12 червня 2025 року близько 20 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , керуючи трактором марки «МТЗ - 892.2» з навісним культиватором державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись в с. Водяне по вул. Уральській Самарівського району Дніпропетровської області, був зупинений старшим інспектором СРПП відділення поліції №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 .

Після чого працівник поліції ОСОБА_4 , в порядку ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» та п.п. 2.1, 2.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, запропонував ОСОБА_5 , пред`явити документи, що посвідчують його особу та право керування транспортним засобом.

Приблизно о 21 годині 50 хвилини 12 червня 2025 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці на законні вимоги старшого інспектора СРПП відділення поліції №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про пред`явлення документів, з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності у нього права керування транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вказаний офіційний документ є підробленим, що у встановленому законом порядку він навчання не проходив та теоретичних і практичних іспитів на отримання посвідчення тракториста - машиніста не здавав та вищевказане посвідчення у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області не отримував, пред`явив працівникам поліції підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами, які відносяться до категорій: «А-1», «А-2» на своє ім`я, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим прокурором до суду був направлений обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , подану в порядку ч. 2 ст. 302 КПК України щодо визнання свої винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка написана обвинуваченим у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_6 у вищевказаній заяві засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості підозрюваним, підтверджено його згоду із встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Як вбачається з наданих матеріалів досудового розслідування, до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінального проступку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

На підставі ст. ст. 302, 381, 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Так, за результатами спрощеного провадження судом досліджено, що встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, останній беззаперечно визнав свою вину і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а тому суд вважає їх доведеними.

Отже, саме з підстав вищевикладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 66 КК України судом визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Судом також враховується характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався .

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд при призначенні покарання також виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України. Саме такий вид покарання відносно обвинуваченого буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, - обвинуваченим вчинено кримінальний проступок та майнового стану, судом, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 53 КК України, визначається розмір призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого не обирався. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази, а саме: спецпакет № 5097042 із посвідченням тракториста машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; DVD-R диск марки «Verbatim», з відеозаписом проведення огляду поблизу вул. Уральська с. Водяне Самарівського району Дніпропетровської області; DVD-R диск «M Media» із відеозаписом з нагрудного відеореєстратору № 797877 старшого інспектора СРПП ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.06.2025 року, котрі зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1