Справа № 522/4097/25
УХВАЛА

05 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури про продовження строку застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000022 від 30.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0000022 від 30.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки ризики, встановлені судом до сьогодні не змінилися та продовжують існувати, а обраний запобіжний захід спливає найближчим часом.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та вважав обґрунтованими заявлені ризики.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернули увагу суду на те, що з моменту обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 минув тривалий час і за цей період не було зафіксовано жодного випадку порушення ним вимог ухвали суду щодо застосованого запобіжного заходу. Більше того, обвинувачений належним чином виконував усі процесуальні обов`язки, покладені на нього згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Крім того, протягом всього строку досудового розслідування ОСОБА_8 сумлінно та відповідально виконує покладені на нього обов?язки, що підтверджує, що ризики, на які посилається прокурор у клопотанні, фактично є виключно припущенням. Ризик переховування обвинуваченого від суду не може ґрунтуватися лише однією тяжкістю покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 . Крім того, варто зауважити, що ОСОБА_8 , з`являється на кожне призначене судове засідання по справі та намагається виконувати усі залежні від нього дії, спрямовані на повний, всебічний судовий розгляд та унеможливлення затягування строків розгляду справи.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія цього провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові.

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченихст. 177 КПК України.

При цьому, прокурором не наведено обставин та не надано доказів того, що обвинувачений у подальшому має намір переховуватись від суду, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, натомість у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що наміру переховуватися від суду він не має, будь-яким чином перешкоджати здійсненню судового розгляду не буде, а відтак заявлені ризики стороною обвинувачення не містять доказового обґрунтування.

Водночас зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи природу інкримінованого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, віднесеного до категорії особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень, за яке передбачене покарання до дванадцяти років позбавлення волі, особу обвинуваченого існує доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням всіх обставин справи, доцільним буде покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати до суду за викликом, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків визначити у відповідності до ч.6 ст. 194 КПК України у два місяці.

Також прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади, оскільки обвинувачений використовував надані йому повноваження для досягнення певних протиправних цілей, може впливати на свідків (орендарів приміщень) та підпорядкованих йому працівників. Окрім того, прокурор посилався на приписи ч. 5 ст. 65-1 Закону України "Про запобігання корупції" за змістом якої особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та вважав обґрунтованими заявлені доводи в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечували щодо продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_8 .

Захисники зазначили, що обвинувачений не має можливості впливати на свідків (орендарів приміщень) та як станом на 07.07.2025 року ДВП "Урожай", будь-яку фінансово-господарську діяльність не здійснює, усі трудові відносини із особами, які знаходилися у підпорядкуванні ОСОБА_8 розірвано, жодних відносин зі свідками (орендарями приміщень) немає та бути не може, у зв`язку із чим дії, на ризик вчинення яких посилається прокурор, фактично вчинити неможливо. Крім того, всі зазначені свідки були допитані під час досудового розслідування.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК України відсторонення від посади є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно із ч. 5 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 156 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Як передбачено вимогами ч. 2 ст. 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави зробити висновок, що за результатом розгляду клопотань про продовження відсторонення від посади суд встановлює, чи є достатні підстави вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або іншими діями протиправно перешкоджати кримінальному провадженню.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах.

Відповідно до примітки ст. 45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає, що існує необхідність тимчасового відсторонення обвинуваченого від займаної посади, оскільки він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні корупційного злочину з використанням службового становища.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений має родину, яку необхідно утримувати, однак зауважує, що вказані обставини не є тими факторами, які поза розумним сумнівом зможуть запобігти зазначеним вище ризикам.

Отже, суд дійшов висновку, що кількісно ті ризики, які стали підставою для відсторонення від посади, на цей час не зникли та існувати не перестали.

Протягом дії попередньої ухвали суду забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими засобами було неможливо.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений перебуваючи на посаді може продовжити використовувати займану посаду в особистих цілях та в інтересах третіх осіб, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177,178, 182, 183, 314, 331, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 2 місяців до 03.11.2025 року включно, а саме:

- прибувати до суду за викликом,

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали про застосування обов`язків обчислюється з моменту винесення ухвали, тобто з 05.09.2025.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати прокурора повідомити обвинуваченого письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до обвинуваченого може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади виконувача обов`язків директора Державного багатопрофільного підприємства «Урожай» строком на 2 (два) місяці.

Строк дії ухвали суду про продовження відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_8 становить до 03 листопада 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3