Справа № 346/2576/25
Провадження № 1-кс/346/578/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань суду, клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону: ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України; має судимість; середня неповна освіта; офіційно не працевлаштований; депутатом не являється; неодружений; до засудження мав середній щомісячний дохід: 7000 гривень та працював у ГО "Лівий Берег"), який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.05.2025 року за № 0000413, в якому

сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_9 , слідчий: ОСОБА_10 , з боку захисту підозрюваний: ОСОБА_5 та його захисник: адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Cлідчий, за погодженням із прокурором, подав до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Тож суд вирішував це питання на підставі клопотання сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення.

Зібрані на досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню докази, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України. Наявними є ризики того, що:

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його виним);

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, (зокрема підозрюваний може незаконно впливати на свідків (оскільки йому відомі їх місце проживання).

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки судимий за аналогічний злочин.

Тому тільки тримання підозрюваного під вартою може убезпечити від настання вказаних ризиків. І вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню зазначеним ризикам.

Позиція сторони захисту.

Підозрюваний свою вину у вчиненому визнав та не бажав давати пояснень.

Його захисник просив розглянути клопотання на розсуд суду.

Оцінка суду щодо можливості обмеження свободи підозрюваного.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І суд одразі відзначає, що при розгляді клопотань сторони обвинувачення щодо застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, слідчий суддя здійснює контроль за дотриманням права будь-якої людини на свободу пересування.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 29 Конституції України).

Отже, право людини на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмеженим, але тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Також слідчий суддя враховує, що за положеннями частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: b) законний арешт для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт, здійснений з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому суд враховує і практику застосування цієї норми права Європейським судом з прав людини, зокрема висновок цього суду з рішення у справі «Ассанідзе проти Грузії» (Assanidze v. Georgia), заява № 71503/01, п. 171, ECHR 2004-II) за яким Суд повторив, що слово «законний» і словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом» у пункті 1 статті 5 Конвенції за своєю суттю відсилають до національного законодавства та встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм.

Тому слідчий суддя застосовує положення КПК України, напряму.

Отже, положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. І відповідно до частини 1 статті 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому згідно з частиною 4 статті 176 КПК України, запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого із прокурором, або за клопотанням прокурора.

А отже, з метою досягнення дієвості кримінального провадження заходи його забезпечення (в тому числі й тримання підозрюваного під вартою) можуть бути застосованими й під час досудового розслідування.

Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; 3) незаконно впливати на свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення;

При цьому частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

А в силу положень частини 1 та 3 статті 184 КПК України, саме прокурор повинен довести і наявність обгрунтованої підозри, і наявність зазначених ризиків.

З огляду на зміст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, встановлено, що 24.05.2024 ОСОБА_5 було умовно достроково звільнено з Сокирянської виправної колонії №47 для проходження військової служби згідно ст. 81-1 КК України.

26 квітня 2024 року ОСОБА_5 було укладено контракт з Міністерством оборони України для проходження військової служби на строк до закінчення особливого періоду та направлено його до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.05.2024 №62-РС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду радіотелефоніста штурмувої спеціалізованої роти штурмувого спеціалізованого батальйону управління військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, на всі види забезпечення.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2025 №32 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця штурмового спеціалізованого відділення штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти управління військової частини НОМЕР_1 , і останній вважається таким, що з 01 лютого 2025 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі Закон) психотропні речовини це речовини природні чи синтетичні, препарати, природні матеріали, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі Перелік).

Згідно ст. 2 Закону наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори з урахуванням доцільності їх використання у медичній практиці та залежно від ступеня їх небезпечності для здоров`я людини і застосовуваних заходів контролю за їх обігом включаються до відповідно пронумерованих списків таблиць Переліку, зокрема таблиця І містить психотропні речовини, включені до списку № 2, обіг яких на території України заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці І Переліку, на території України забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці І Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15 (діяльність з культивування рослин), 19 (використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності) і 20 (діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях) Закону.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. При цьому, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Проте, солдат ОСОБА_5 у порушення вимог вказаних нормативних актів вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, в один із днів травня 2025 року (точну дату та час встановити в ході досудового розслідування не вдалося), однак не пізніше 21.05.2025,

ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 та знаходячись в АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою реалізації свого злочинний умислу, направленого на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів в порушення ст. ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, використовуючи власний мобільний телефон «KINGKONG X» імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 із сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , через мережу Інтернет за допомогою месенджера «Telegram» замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено та яка включена до таблиці ІІ Переліку, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), а також психотропну речовину ззовні схожу на амфетамін.

В подальшому, 21.05.2025, близько 12 год. 13 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою придбання, зберігання та подальшого збуту психотропних речовин в порушення ст. ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, фактично придбав з метою збуту раніше замовлену ним психотропну речовину, обіг якої заборонено та яку включено до таблиці ІІ Переліку, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в кількості 25,0890 грама що є особливо великим розміром, а також психотропну речовину амфетамін в кількості 2,1620 грама, що є великим розміром відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, шляхом отримання поштового відправлення від невстановленої досудовим розслідуванням особи за експрес-накладною № 0556 у поштоматі № 204511 ТОВ «НОВА ПОШТА», який знаходиться біля приміщенні магазину «EXPRES24», що за адресою: Івано-Франківська область місто Коломия, вул. Моцарта, 85А.

Після цього, ОСОБА_5 , незаконно придбану ним психотропну речовину, обіг якої заборонено та яку включено до таблиці ІІ Переліку, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в кількості 25,0890 грама, а також психотропну речовину амфетамін в кількості 2,1620 грама, що є великим розміром відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, зберігав при собі для подальшого її збуту жителям міста Коломия та Коломийського району, Івано-Франківської області до 12 год 48 хв 21.05.2025, а саме до моменту вилучення даної психотропної речовини працівниками поліції поблизу магазину «EXPRES24», що знаходиться по вул. Моцарта, 85А, в м. Коломия Івано-Франківської області (а.с. 54-56).

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний у судовому засіданні заявив про те, що свою вину визнає повністю, і що вказані обставини вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення він не оспорює і погоджується із ним.

Разом з цим слідчий суддя відзначає, що на підтвердження вказаних обставин, слідчий та прокурор надали докази, які їх підтверджують: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.6); рапорт (а.с. 7) протоколи огляду місця події (а.с.8-9,10-11,12-13,14-15,16-17,18-19); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (а.с. 21-22); протоколом допиту підозрюваного (а.с. 25); постановою про визнання речовими доказами (а.с. 26,32); висновоком експерта (а.с. 27-31); протоколом огляду предмету (а.с.33-50); протоколом допиту свідка (а.с.51-52); постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення (а.с. 53); повідомленням про підозру (а.с. 54-56); вимогою (а.с. 58-59); довідкою про відйсково-лікарску комісію (а.с. 60-62); військовим квитоком (а.с. 64-65); вироком Першотравневного районного суду м. Чернівці (а.с. 66-70).

Слідчий суддя також відзначає, що положення частини 3 статті 307 КК України, передбачають, що Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього є окремим і самостійним складом злочину.

Як наслідок, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених саме частиною 3 статті 307 КК України.

Слідчий суддя також згоден із тим, що прокурор довів наявність ризиків:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний дійсно може переховуватись, зважаючи на: тяжкість покарання яке йому загрожує (позбавлення волі на строк від 9 до 12 років), якщо його вина буде доведена у встановленому законом порядку;

- підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки може незаконно впливати на свідків (оскільки йому відомі їх місце проживання).

- підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він уже був судимий за аналогічний злочин.

І оскільки досудове розслідування наразі триває, вказані ризики є реальними.

Отже слідчий суддя погоджується із тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України та наявність трьох вказаних ним ризиків, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема ризики того, що: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте слідчий суддя відзначає, що за положеннями частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Однак зважаючи на викладені вище обставини, що підтверджуються доказами (з урахуванням тих, чому слідчий суддя вважає наявним ризик переховування підозрюваного від суду та органів досудового розслідування та можливого впливу на свідків) слідчий суддя погоджується із тим, що сама суть всіх інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України), домашній арешт (стаття 181 КПК України), з урахуванням частини 3 статті 196 КПК України не зможуть запобігти доведеним прокурором ризикам, зважаючи на ризики, які довів прокурор, кількість та небезпечність предметів злочинної діяльності підозрюваного та кількість епізодів такої діяльності, у вчиненні якої він підозрюється, незважажючи на визнання ним вини. До того ж, суд не побачив дійсної щирості у визнанні ним своєї вини та правильної оцінки своїх вчинків.

При цьому суд враховує, що: докази про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України є вагомими; йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 12 років; підозрюваному 33 повних років; розведений, має одну дитину; зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 проходить військову службу за контрактом в ЗСУ; працював з 2016 в ГО «Лівий берег» та одержував заробітну плату у розмірі 7000 гривень; освіта середня; раніше судимий; відомості про те, що він підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, у слідчого судді відсутні.

Слідчий суддя також враховує, що за положеннями частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. А підозрюваний обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (від 9 до 12 років).

А тому слідчий суддя вважає, що підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даному етапі слідства, дійсно відсутні.

І як наслідок, слідчий суддя погоджується із тим, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Оцінка суду щодо застави.

Відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язані визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.

Разом з цим суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Тож з огляду на це, і з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст 307 КК України суд вважає, що підстави для визначення застави поки що відсутні.

Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, на 60 днів, без визначення застави задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню і має строк дії з 23.05.2025 по 21.07.2025.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 28 травня 2025 року о 17 годині 10 хвилин, але текст ухвали внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень із затримкою, у зв`язку із хворобою судді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1